Vampir z Gorjancev

Mate DOLENC: ''Vampir z Gorjancev''. Ljubljana: Mladinska knjiga, 1979 (Nova slovenska knjiga). 275 str.
1 O avtorju
Mate Dolenc (rojen Matevž) je slovenski pisatelj, prevajalec in podvodni ribič. Rodil se je 5. oktobra 1945 v Ljubljani. Po končani klasični gimnaziji v Ljubljani je študiral primerjalno književnost na ljubljanski Filozofski fakulteti, vendar študija nikoli ni končal. Od leta 1973 deluje kot svobodni pisatelj, pred tem pa je bil za tri leta zaposlen pri tedniku Mladina. Kar nekaj časa je sodeloval z otroško revijo Kekec, kjer je v rubrikah o avtomobilih (Jekleni konjiček) in ladjah (Moja široka cesta) na poseben način predstavljal stvari iz sveta odraslih. Že kar nekaj časa pa obljavlja članke na temo Jadrana v navtični reviji Val. Najprej je veljal za pisatelja urbanega sveta in mestne mladine, kasneje pa je spremenil zvrst pisanja in kot pravi sam, piše »o ribičih in ribah in podvodnem svetu in o kmetih in vinogradnikih, o otokih in morju, pa v mnogih novelah o slovenskih vaseh in trgih in Gorjancih in Obali in Vipavski dolini in celo Afriki itd.« (Jamnik, 2010) Za svoja dela je prejel vrsto nagrad: leta 1986 Levstikovo nagrado za delo ''Morska dežela na železniški postaji'', leta 1989 Kajuhovo nagrado za mladinski roman ''Strupena Brigita'', leta 1995 pa je za deli ''Pes z Atlantide'' in ''Rum in šah'' prejel nagrado Prešernovega sklada. Za mladinsko delo ''Leteča ladja'' je leta 2004 kot prvi dobil nagrado desetnica. Knjiga ''Polnočna kukavica in druge zgodbe'' iz leta 2008 je bila med petimi finalistkami za večernico 2009 in med desetimi nominirankami za desetnico 2010. Prevaja iz angleščine (Robert A. Heinlein: Vesoljski bojevniki, 1998; Thomson Hunter: Strah in groza v Las Vegasu, 1999) in hrvaščine.
2 Bibliografija
2.0.1 Kratka proza
*''Menjalnica'' (1970)
*''Razkošje v glavi in Nenavadna Slovenija'' (soavtor Slavko Pregl, 1974)
*''Potopljeni otok'' (1976)
*''Gorenčev vrag'' (1977)
*''Vloga mojih škornjev v angolski revoluciji'' (1985)
*''Praznik republike ali abrakadabra'' (1987)
*''Rum in šah'' (1993)
3.0.1 Povest
*''Vampir z Gorjancev: Fantastična povest'' (1979)
2.0.3 Romani
*''Peto nadstropje trinadstropne hiše'' (soavtor Dimitrij Rupel, 1972)
*''Aleluja Katmandu'' (1973)
*''Njen modri dežni plašč'' (1990)
*''Pes z Atlantide'' (1993)
*''Morje v času mrka'' (2000)
2.0.4 Mladinsko delo
*''Morska dežela na železniški postaji'' (1986)
*''Velika ptičja zadeva'' (1987)
*''Golo morje'' (1988)
*''Strupena Brigita'' (1989)
*''Leteča ladja'' (2002)
*''Morsko dno pripoveduje'' (2004)
*''Zabloda laboda in druge zgodbe'' (2006)
*''Polnočna kukavica in druge zgodbe'' (2008)
*''Kraljičin lipicanec in druge zgodbe'' (2009)
*''Maščevanje male ostrige'' (2010)
2.0.5 Ostale knjige
*''Podmorski svet in mi'' (potapljaški zbornik, 1991)
*''Ozvezdje Jadran'' (potopis, 1998)
*''Z masko v podvodni svet'' (izobraževalna slikanica, 1999)
*''Morski portreti: Ribe, raki in školjke Jadrana'' (leksikon, 2003)
*''Potapljanje na vdih in podvodni ribolov'' (strokovna knjiga, 2004)
3 O delu
Povest Vampir z Gorjancev je bila prvič izdana leta 1979 pri založbi Mladinska knjiga. Do prvega ponatisa je prišlo leta 1995 pri založbi Mladika. Knjiga pa je ponovno izšla tudi leta 2004 pri založbi DZS v Dnevnikovi zbirki Slovenska zgodba. Povest je razdeljena na štiri dele, in sicer na prvi del, intermezzo, drugi del ter epilog. Prvi del je nadalje razdeljen na osem, drugi pa na enajst podpoglavij. Povest obsega 275 strani oz. približno 95.000 besed.
Dolenc v svoji danes že kultni povesti izkoristi tematiko vampirstva kot »močan satirični element, katerega uporabi za prikrito roganje nekdanji komunistični oblasti, ki je pri ljudeh zbujala strah, spoštovanje in občutek konstantne prisotnosti nevidne avtoritete«. Tone Peršak v svoji kritiki trdi, da je Dolenc z izbiro večne vampirske tematike hotel opozoriti na univerzalnost in nezmožnost spremembe socialnega položaja glavnih političnih funkcionarjev, ki je skozi zgodovino vedno enak. Oblast je vedno skrita, odmaknjena in skrivnostna, hkrati pa je vedno na takšen ali drugačen način prisotna med ljudstvom. Na drugi strani pa se ljudstvo nemočno prepušča pijančevanju in razbrzdanim orgijam, saj je nesposobno storiti karkoli proti skriti in odmaknjeni vampirski oblasti.
3.0.1 Povest
Povest naj bi se gibala med daljšim romanom in kratko novelo, kar pa večkrat ne drži. Miran Hladnik ugotavlja, da je povest po dolžini veliko bližje noveli kot pa romanu. V večini primerov naj bi obsegala nekje med 20.000 in 45.000 besedami, velikokrat pa teži celo k manjši dolžini. Vsebinsko in estetsko naj bi bila povest manj pomembna od romana, predvsem zaradi svoje prisilne poučnosti, sentimentalnosti in brezdistančnosti. Opisovala naj bi predvsem zunaje dogodke, poleg tega pa naj se praviloma ne bi spuščala v globlji opis literarnih oseb. Roman naj bi bil torej subjektivnejši, saj se suče okoli značaja literarne osebe, in vsebinsko ter estetsko superiornejši.
3.0.2 Fantastika
Fantastika
3.0.3 Obnova
Dvajsetletni pisatelj in študent književnosti Roman je tipičen predstavnik študentske generacije šestdesetih let, katero so zaznamovali hipijevstvo in študentski nemiri. S svojim najboljšim prijateljem Rodinom poslušata rock glasbo, popivata v študentskih gostilnah, spita s študentkami in pišeta satire ter pesmi. Zgodba se dogaja na Dolenjskem, v okolici Šentjerneja, deloma pa tudi v Ljubljani, kjer prijatelja študirata. Pisatelj opisuje ljubezensko zgodbo med Romanom in že poročeno Lenoro, ki sta se prvič zagledala nekega 1. novembra na pokopališču v dolenjski vasici Gradišče. Roman se v trenutku zaljubi. Njuno razmerje je predvsem telesno in polno strasti. Zgodba doseže vrh, ko Roman izve, da sta Lenoro in njenega sina Urha ugrabila Lenorin mož Krot in njegov šef, vaščanski veljak Kartnervald – oba že več let mrtva – in ju odpeljala v vampirsko trdnjavo, ki stoji v gozdu pri zapuščeni vasici Zavratno. Roman ob pomoči svojega prijatelja Rodina in župnika Lesjaka iztrga Lenoro in Urha iz Kartnervaldovih krempljev. Zgodba se konča, ko sredi bežanja iz vampirske trdnjave Urh spremenjen v vampirja zasadi dolga podočnika Romanu v vrat, kar jasno kaže na konec filma Romana Polanskega ''Ples vampirjev'', ki je v povesti tudi večkrat omenjen.
4 Odmevi v javnosti
Povest je leta 1988 v češčino prevedel češki slavist František Benhart.
Leta 2008 pa je slovenski režiser Vinci Vogue Anžlovar po tej povesti posnel istoimenski film v katerem nastopajo Sebastijan Cavazza (Roman), Inti Šraj (Lenora), Gregor Luštek (Rodin), Vlado Novak (Kartnervald), Jonas Žnidaršič (Jup) in drugi.
5 Viri in literatura
Viri
Mate DOLENC: ''Vampir z Gorjancev: Fantastična povest''. Ljubljana: Mladinska knjiga, 1979.
Literatura
Tilka JAMNIK: Mate Dolenc: Kraljičin lipicanec in druge zgodbe. ''Sodobnost'' 74/9 (2010). 1146–49.
Tone PERŠAK: Mate Dolenc: Vampir z Gorjancev. ''Sodobnost'' 28/8-9 (1980). 842–44.
, 21. 11. 2013
, 21. 11. 2013
, 27. 10. 2013


Skodelica kave

''Skodelica kave'' je zbirka kratke proze pisatelja Bojana Martinca, izšla je leta 2006 v Ljubljani pri založbi VED. Spremno besedo je napisal Matej Krajnc.
1 O zbirki
Zbirko s podnaslovom ''Črtice in zgodbe … iz spomina, praspomina, sanj in domišljije'' sestavlja 17 kratkih proznih besedil.
Zgodbe in črtice ubesedujejo vsakdanje stvari, ki se marsikomu ne bi zdele vredne omembe. Pisatelj se ponekod ukvarja z zamolčanimi ali drugače predstavljenimi poglavji slovenske zgodovine. Z vračanjem v preteklost, sanje in spomin – na to nas opozarja že sam podnaslov – pa opisuje bežne trenutke, ki so tako ali drugače zaznamovali glavnega protagonista, hkrati pa se vsakdanji in navadni dogodki spremenijo v bizarne situacije, ki so polne fantazijskih, tragičnih, optimističnih in nenavadnih dejanj.
V vlogi prvoosebnega pripovedovalca vedno nastopa moški, velikokrat pa je prisoten tudi tretjeosebni pripovedovalec.
Motivi in teme so prežeti z erotiko, fantazijo, ironijo, humorjem, bizarnostjo in nenavadnostjo, pogosto pa se dotikajo sanj, vračanja v preteklost, bolezni, smrti, ljubezni, kesanja in spominjanja.
V zbirki nastopajo karakterno zelo različne osebe, vendar so vsaka po svoje posebne, na prvi pogled bi lahko rekli, da celo malce čudne. Avtorjeva racionalnost in flegmatičnost jih dela drugačne, njihova ujetost v trenutku, ki je lahko čisto splošna ali pa na drugi strani zelo nenavadna, pa jim ustvarja probleme, ki so velikokrat rešeni na komičen način, vendar tragičnega konca ne moremo izključiti, saj se lahko nek dogodek hitro prelevi v nepričakovan in žalosten zaključek.
2 Obnove zgodb
Direktor
(približno 2200 besed)
Direktor majhnega tekstilnega obrata, v katerem so izdelovali moško in žensko spodnje perilo, je na oddelku za izdelovanje kombinež sklical sestanek zaradi kritičnega stanja in upada prodaje. Delavke so mu očitale nižanje plač in razsipnost v upravi, on pa je medtem sanjaril o polnih telesih svoje matere, žene in številnih ljubic iz tovarne, oblečenih le v oprijete kombineže. Zaposlene je nagovarjal v nošenje njihovih izdelkov; na oddelku naj bi jih dobile celo zastonj – le da bi jih nosile in tako delale reklamo. S tem naj bi rešile obrat in nadaljevale njegove fantazije.
Ibn Ali Ab Sarim Ad Abrami
(približno 1300 besed)
K nevropsihiatru Zgagi je prišel nek gospod Plahuta z nenavadnim problemom – vsak njegov otrok, ki sta ga dobila z ženo, je bil drugačen – tako fizično kot tudi psihično; eden je bil celo zelen in oranžnih oči, druga rdečelasa in sivooka, sedmi otrok po vrsti je bil črnec, zadnja izrazita indijanka, še nerojen sin pa naj bi bil sodeč po ultrazvoku Kitajec. Zdravnik je nato opravil regresijo in ugotovil, da je bil v prejšnjem življenju Ibn Ali Ab Sarim Ad Abrami, šejk na severu Afrike, kjer je imel 228 različnih žena druge polti in rase.
Počitnice
(približno 1800 besed)
Silvove sanje so se prelevile v nočno moro. Znašel se je v 'oštariji', kjer je vedno pil teran in se opit naslajal nad natakarico Valerijo, ki se mu je z vsakim kozarcem zdela bolj privlačna. Žena Olivera in njena mati sta ga nato poskušali ozdraviti alkoholizma s knjigo patra Simona Ašiča in medom. Ko je stopil trezen in ozdravljen v gostilno, se mu je Valerija gabila. Po nekaj kozarčkih terana pa je v njej spet videl boginjo lepote in privlačnosti. Kar naenkrat se je zbudil na plaži, kjer je zavrnil čaj z medom, kavo in teran. Poželel si je pivo. Prinesla mu jo je tašča.
Noč
(približno 1100 besed)
Zgodba opisuje misli subjekta med nočnim ležanjem. Razmišljal je o vrstah čevljev in zajadral globoko nazaj do dogodka v otroštvu, ko sta z bratom dobila čisto novo obutev. Spominjal se je še drugih dogodkov – vse od prvega kolesa in ure, šole, mame do Dedka Mraza, mrzlih nog po sankanju in bolečine v kazalcu leve roke. Spraševal se je, kakšne spomine bodo imeli njegovi otroci na otroštvo, in ali se ga bodo sploh spominjali, saj se je z njimi v glavnem ukvarjala njihova mati. Po nočnem sprehodu se je usedel za prazno delovno mizo in se pogreznil v spanec.
Kolesar
(približno 1000 besed)
Nek moški se je na zelo vroč dan usedel na kolo in se začel peljati po ljubljanskih cestah. Spomnil se je, da si ni nadel čelade oziroma si je sploh ni hotel nadeti. Med vožnjo je razmišljal o sedemčlanski družini, ki je ne more preživljati. Kar naenkrat so mu ptice, ki so letele poleg, začele govoriti, da naj potrpi in še bolj pritiska na pedala ter odide z njimi. Takrat je spustil kolo, se s pticami dvignil nad naselje, še enkrat preletel svoj dom in zakrakal: »Adijo, moji dragi.« Izginil je v nebo.
Meteoropat
(približno 1000 besed)
Ker so prejšnji dan napovedali sončno vreme, je pripovedovalec zgodbe preventivno spil napitke in vzel zdravila, da ga ne bi mučila migrena. Ko je odšel ven po časopis, se je zunaj pripravljalo na padavine. Ob deževnih dneh naj bi dobil čir na želodcu, zato se je pripravil na bolečine in vzel še druga zdravila ter izvedel številne zdravilne postopke. Ker je močno deževalo, je za vsak slučaj preselil pohištvo iz spodnjega nadstropja v zgornje. Zdelo se mu je, da ga bo zadel srčni infarkt, zato je že skoraj začel pisati oporoko. Pred spanjem si je v primeru plaza žepe napolnil z zdravili.
Ležal je pod staro in mogočno jablano
(približno 3600 besed)
Protagonist je ležal pod staro jablano in razmišljal o dogodkih iz otroštva, predvsem zmerjanju pijanega očeta in jezne matere. Misel se mu je ustavila tudi na sosedi Tatjani, ki mu je na starem tramvaju ukradla prvi poljub. Spominjal se je obiska pri zdravniku, ko je izvedel, da ima raka na pljučih. Ker ni hotel iti pod nož, se je odločil, da se bo pozdravil z domačo medicino in zelišči. Hrepenel je po kolesarjenju, zato se je nekega dne usedel na kolo in se odpeljal. Še zadnjič se je spomnil na najlepše novo leto z materjo, nato pa je njegovo telo ogrnil mrtvaški hlad.
Jutro
(približno 300 besed)
Zgodba opisuje prehajanje iz ene resničnosti v drugo, iz teme v svetlobo, iz noči v dan. Glavna oseba se je prebudila in poslušala ptičje petje ter opazovala nebo, ki se je izrisalo v svetlobi. Zaslišala je pasji lajež, glas mopeda raznašalca časopisov in prižig starega sosedovega avtomobila. Iz kuhinje je zadišalo po kavi in spet so se začele obveznosti prihajajočega dneva ter vsakodnevne skrbi. Začelo se je jutro.
Peron
(približno 1000 besed)
Pripovedovalec je na peronu čakal svojo ljubico, ki jo je srečal v restavraciji blizu term, kjer je delala kot natakarica. Tam je bil na oddihu brez žene in otrok. Izžarevala je kombinacijo idealne ljubice, matere in prijateljice. Takoj, ko jo je spoznal, je vedel, da brez nje ne more živeti. Ko se je odzvala na povabilo in prišla v Ljubljano, sta se poljubila kot mladoporočenca in odšla v hotelsko sobico, kjer sta se predajala strastem ter si izpovedala ljubezen. Ko je prišel čas odhoda, ga je povabila k sebi in mu obljubila, da bo na naslednjem srečanju izvedel njeno ime.
Pred volitvami
(približno 800 besed)
Franc Podbregar, nekdanji direktor, predsednik in sekretar, je bil že nekaj let upokojen. Nekega dne mu je med jedjo večkrat zazvonil telefon. Klicali so ga: nekdanja snažilka Marička, traktorist Pišta, hišnik Ludvig in nekdanji predsednik mladinske organizacije Iztok. Vsi so hoteli isto – da bi na volitvah volil za njihovo stranko. Franc je bil jezen, ker mu zaradi njih ni uspelo popiti bele kave in pojesti kruha, masla ter salame. Odločil se je, da bo naslednje leto kandidiral s stranko BKMS – Bela kava z maslom in salamo, saj bo mogoče le tako uspel dokončati svoj obrok.
Jožek
(približno 4700 besed)
Jožek in Marija, županova hčer, sta bila primorana skrivati svojo nedolžno ljubezen, saj sta bila njuna očeta drugačnih prepričanj - Jožek je bil sin partizana. Očetu je večkrat odnesel skrivno pošto do njihove postojanke, nekoč pa so ga pri dejanju prijeli ministranti iz cerkve. Mučili so ga, da bi jim izdal lokacijo partizanov. Ko je bil zaprt v župnijski cerkvi, je ves čas mislil na domače in Marijo. Ker ni hotel izdati skrivnosti, so ga fantje po dolgem mučenju ubili.
Ženitni oglas
(približno 900 besed)
Samski Štefan je v dogovorjeni gostilni čakal neko žensko, ki jo je spoznal preko malih oglasov. Podrobneje si jo je ogledal in se odločil, da se bo potrudil zanjo. Naročil je več brezkofeinskih kav s konjakom, ona pa je pila dvojni konjak. Ko sta bila že oba opita, ga je povabila k sebi na večerjo. Ko sta prišla domov, si je ogledal stanovanje in se takoj vrgel nanjo. V pričakujoči nasladi ji je zategnil kravato okoli vratu in stiskal, da so mu skoraj odreveneli prsti. Prebral je časopis z novimi ženitnimi ponudbami, popil dvojni konjak in odšel.
Tujec
(približno 1100 besed)
Francisco Jose Jereira je v gostilni nekoč začel vsem zbranim govoriti svojo zgodbo. Rodil naj bi se v letu 1754 v Španiji. Odločil se je, da bo postal mornar na neki ladji. Nekega dne se je začel strašen vihar, ki je razbil njihovo 'štirijambornico'. Naslednje, česar se je spominjal, je bilo to, da se je zbudil v hiši na koncu njihove vasi. Prisotni mu seveda niso verjeli. Tega večera je v vasi nastopilo strašno neurje, ki je poškodovalo vse, le Špančeve koče ne. Vaščani so tam našli pismo, v katerem se je Francisco poslovil, saj je z ladjo odšel v novi svet, v drug kraj in čas.
Prehitevanje
(približno 1000 besed)
Zgodba opisuje moškega, ki se je peljal v Postojno, da bi se srečal z nekdanjo ženo. Peljal je zelo hitro, saj je na sestanek že zamujal. Med potjo se je spominjal njunega zakona in napak, ki jih je delala žena. Razmišljal je tudi o prostitutki, v katero se je zaljubil in s katero se je želel poročiti. Kar naenkrat ga je vlačilec potisnil od zid. Pred smrtjo se je pokesal svojih napak v zakonu in mislil na ženo, ki pa ga je čakala s predlogom, da bi ponovno zaživela skupaj in naredila še enega otroka.
Skodelica kave
(približno 800 besed)
V nekem podjetju so zaposlili delovno in sposobno dekle Adrijano, ki pa je bila do sodelavcev in direktorja zelo vzvišena in hladna. Direktor je z njo opravil vrsto pogovorov, grozil ji je celo z odpovedjo, vendar ni nič pomagalo. Veliko ji je pomenila le kava, ki je spadala v njen jutranji ritual. Vsak jutro ji jo je doma skuhal soprog Lojze, v službi pa jo je kuhala le sebi. Nekoč je zaradi sestanka pri direktorju zažgala lonček, zato ji je ta naročil, da mora doma vsak dan skuhati kavo za zaposlene. Lojze je tako moral kuhati kavo za dvajset ljudi.
Neodposlana pisma
(približno 4700 besed)
V zgodbi so predstavljena pisma, ki jih je pisal Štefan oziroma Pišta, vojak, ki se je boril v prvi svetovni vojni blizu Soče. Pisem, ki jih je pisal ženi in otrokom, ni nikoli poslal zaradi nevarnosti vojne. Pisal jim je o dogodkih na bojišču, o samem boju in drugih vojakih, v vsakem pismu je ženi izpovedoval ljubezen, izražal svoje ljubosumje in spraševal po otrocih. Izvemo tudi, da je bil ranjen in je ostal brez obeh nog. Zaključek prinaša srečen konec, saj se je Pišta živ in zdrav, sicer z nožnima protezama, vrnil k družini.
Črna panorama
(približno 700 besed)
Sin opisuje očetov odhod v bolnišnico. Imel je hudo sladkorno bolezen, odpovedovalo mu je srce, zaradi bolezni pa je tudi oslepel. Potem, ko so ga preselili v bolnišnico v Trnovo, ga je sin obiskoval vsak dan. Vedno je bil zelo žejen, skoraj vsakič pa mu je naročil, naj mu prinese črno panoramo. Ta ni vedel kaj hoče, zato je njegovo prošnjo hitro pozabil. Po smrti je sin materi omenil, da mu je oče vedno omenjal neko črno panoramo. Mati mu je povedala, da je bila to očetova najljubša skodelica kave, sina pa je to zelo prizadelo.
3 Odzivi v javnosti
Natečaji, nagrade in predvajanja
• nagrada na natečaju revije Sodobnost in Društva slovenskih pisateljev za kratko zgodbo »Jožek« (2006)
• nagrada na natečaju Mediteran za zgodbo »Počitnice«, predvajanje na Literarnem nokturnu Radia Slovenija (2009)
• nagrada na spletnem natečaju Spletno pero z zgodbo »Ženitni oglas«
• nagrajena zgodba »Prehitevanje« in predvajanje na Literarnem nokturnu na natečaju Radia Slovenija (2006)
• predvajanje zgodbe »Tujec« na Literarnem nokturnu Radia Slovenija (2007)
4 Viri in literatura
Viri
Bojan Martinec: Skodelica kave. Ljubljana: Založba VED, 2006.
Literatura
Življenjepis posredovan s strani Bojana Martinca, 25. 11. 2013


Mrtvi kot

Dušan ŠAROTAR: ''Mrtvi kot''. Ljubljana: Študentska založba, 2002 (Knjižna zbirka Beletrina). 154 str. Spremna beseda: Igor Divjak.
1 O avtorju
Dušan Šarotar je slovenski pisatelj, pesnik, scenarist, publicist in urednik. Rodil se je 16. aprila 1968 v Murski Soboti. Na Filozofski fakulteti v Ljubljani je študiral sociologijo in filozofijo. Je urednik pri Študentski založbi in urednik časopisa AirBeletrina. Na domačiji Miška Kranjca v Veliki Polani organizira literarne večere in je avtor šestih dokumentarnih filmov pri RTV Slovenija. Njegove kritike in eseje najdemo v nekdanjih ''Razgledih'', ''Mladini'', ''Ampak'', ''Dialogih'', ''Separatiatu'', ''Apokalipsi'' in ''Sodobnosti''. Njegove zgodbe in pesmi so prevedene v več jezikov. Je član Društva slovenskih pisateljev.
2 Izdana dela
2.1 Proza
*''Potapljanje na dah'', Beletrina, (1999)
*''Mrtvi kot'', Beletrina, (2002)
*''Nočitev z zajtrkom'', Gloos, (2003)
*''Biljard v Dobrayu'', Beletrina, (2007)
*''Nostalgija'', Beletrina, (2010)
*''Ostani z mano, duša moja/Ostani z menov, düša moja'' (v slovenščini in prekmurščini), (2012)
*''Ne morje ne zemlja'', Goga, (2012)
2.2 Poezija
*''Občutek za veter'' (soavtor Feri Lainšček), pesmi, Franc-Franc, (2004)
*''Krajina v molu'' (pesmi, Franc-Franc, (2006))
*''Hiša mojega sina'', pesmi, Franc-Franc, (2008)
3 O zbirki
Zbirka Mrtvi kot je izšla leta 2002 pri Študentski založbi v Knjižni zbirki Beletrina. Krajši uvod v zbirko je napisal Jani Virk, spremno besedo z naslovom ''Samotna figura, zazrta v daljavo'' pa Igor Divjak. V zbirki je poleg prologa in epiloga še osem zgodb, ena izmed njih (''Morsko pokopališče'') pa je razdeljena na tri krajše pripovedi.
Po besedah Igorja Divjaka v spremni besedi v vseh zgodbah nastopi lik, ki je samotar, eksistencialni brezdomec. Čeprav Šarotarjev literarni svet zaznamujeta odtujenost od konkretnih družbenih situacij in usmerjenost k metafizičnim vprašanjem, je vendarle fasciniran nad nekaterimi dosežki civilizacije, kar spretno vpleta v svojo literaturo. V zgodbah se pogosto pojavlja motiv zazrtosti v daljavo; junaki so zazrti v morje, ki se razprostira pred njimi, z balkona opazujejo mesto, ki vse bolj tone v temo, ali pa z letala nelagodno opazujejo praznino, ki jih objema. Njihov pogled je usmerjen v globino, daljavo in širino, zaradi česar se zdi, da presegajo svet okoli sebe. Jezik v zbirki je liričen, kar bralcu omogoča, da se povsem uglasi z lepoto Šarotarjevega melanholičnega literarnega sveta. V zbirko uvaja moto na začetku knjige: ''Vsa vesoljna ozvezdja so tvoja, so v tebi; zunaj tvoje ljubezni so povsem nestvarna.'' O. Milosz.
3.1 Obnove zgodb
V zbirki je zbranih osem kratkih zgodb, ki jih uokvirjata kratek prolog in epilog.
''Notranje dvorišče''
(približno 400 besed)
Zbirka kratkih zgodb se začne s prologom, ki učinkuje kot spokojna, idilična vinjeta. Ta bralca povabi k poslušanju zgodb. Prolog pripoveduje o zapuščeni hiši ob morju, kjer morebitnega prišleka poleg zapuščene klopce in limonovca pričakajo zgodbe. Da bi jim lahko dobronamerni prišlek prisluhnil, mora sesti na klop, prisloniti glavo k zidu in zapreti oči.
Rojstvo in smrt sonca
(približno 5704 besed)
Prva izmed zgodb pripoveduje o novinarju Antoniu, ki se zaradi službene dolžnosti znajde sredi tujega mesta, ki ga obdajata pragozd in mogočna reka. Kot novinar piše za slabo brano kulturniško rubriko, prvič pa je dobil priložnost za delo na terenu – poročal naj bi s prednovoletnega opernega festivala. V dogajalnem toku zgodbe pa se zaplete v dogodke, ki se mu zdijo pomembnejši. Z balkona hotelske sobe opazuje mesto in se spominja srečanja z risarjem in njegovim dekletom, ki sta bila prva človeka, s katerima je tukaj spregovoril in se jima dal portretirati. Naslednje jutro v pristanišču pri reki spet sreča risarjevo ženo, opazi, da pričakuje otroka. Nosečnica ga prosi za pomoč in ga popelje proti ladjam, privezanim v pristanišču. Na eni izmed njih najdeta risarja, ki ranjen leži v mlaki krvi. Antonio pomisli, da je odgovoren za napad roparjev, saj mu je za portret dal več denarja, kot je bilo potrebno. Zaradi občutka odgovornosti in misli na uspešno reportažo, ki bi jo lahko napisal o tem dogodku, se odloči, da jima bo pomagal priti do zdravnika. Kapitanu ladje, ki sedi v baru in kocka, skuša dopovedati, da mora ranjenca in nosečnico prepeljati čez reko, ponuja mu denar, vendar se ta odzove šele, ko izprazni vso denarnico. Plujejo ves dan in se izkrcajo na obali deževnega gozda, kjer naletijo na kapelico. Z ženo najprej povijeta risarja, zatem pa njegova žena začne rojevati. Antonio zapusti prostor. Preden odide, se mu pred očmi zabliska nož, na katerem je strjena kri, a tudi po koncu zgodbe ostane nejasno, če je bil sploh uporabljen kot morilsko orožje.
Vrnitev
(približno 10 440 besed)
V tej zgodbi bralec spremlja istočasno dogajanje na štirih prizoriščih: v letalu, ob letališču, v kontrolnem stolpu in na poti na letališče. Zgodba je razdeljena na dvajset kratkih poglavij. V petih poglavjih spremljamo Jakija, ki ob večerih pogosto hodi opazovat letala pri vzletu in pristanku, tokrat pa mu zaradi snežnega meteža avto obtiči v jarku nedaleč od letališča. V petih poglavjih nato spremljamo Hermana na letalu za domov. Prevevajo ga občutki tesnobnosti in strahu, saj let spremljajo hude turbulence. V šestih poglavjih pa nastopa Klara, Hermanova žena, s katerim pričakuje otroka in nestrpno pričakuje moževo vrnitev domov. V štirih poglavjih se pred nami odvija komunikacija med kapitanom letala, na katerem je Herman, in kontrolorji letenja, ki spremljajo let. Slabo vreme na nebu se stopnjuje in glavni dispečer čuti veliko breme odgovornosti. Klari blizu letališča pred avto skoči neznanec, zato naglo obrne volan in se tudi sama znajde v jarku, bliža pa se ji plug, ki z ostrim rezilom lomi led. Ob koncu se izkaže, da je neznanec na cesti Jaki, ki potrebuje pomoč, vendar je priča uničenju Klarinega avta, ne vemo pa, kako resno je poškodovana Klara. Konec je odprt – kontrolorji skrbijo za varen pristanek letala, ki je bralcu zakrit.
Morsko pokopališče
Morsko pokopališče je sestavljeno iz treh krajših zgodb, in sicer ''Mornarjev vajenec'', ''Cesar z otoka'' in ''Ribič''. Zdi se, da so zasnovana kot pisma, o čemer priča tudi kratek moto na začetku sklopa: ''Pisma mrtvim valovom, ki plivkajo v mojem spominu.''*''Mornarjev vajenec'' (približno 273 besed)
Avtor nagovarja neimenovanega moškega, skrivnostnega mornarja, ki je skušal v samoti drvečega avtomobila prestopiti mejo, citira njegove misli in pripoveduje o tem, kaj je neznanec pustil v njegovem življenju. Besedilo izraža hvaležnost in spoštljivost.
*''Cesar z otoka'' (približno 270 besed)
Avtor neznanca imenuje Kaligula. Razberemo, da je neznanec blodil po pohorskih gozdovih in bežal pred skrivnostnimi preganjalci, preden se je zasidral na otoku, kjer je pripovedoval o svojih dogodivščinah in se vse življenje skrival pred vsiljivci. Naposled se je le predal tistemu, ki ga je pričakoval, zato je, kot pravi pripovedovalec, njegova zgodba še skrivnostnejša.
*''Ribič'' (približno 252 besed)
Avtor nagovarja ribiča in omenja skrivnostni otok Garmo, zato lahko potegnemo vzporednico z Šarotarjevim prvencem, romanom ''Potapljanje na dah'' (1999), v katerem glavni junak izolirano od civilizacije živi na otoku Garma. Omenja tudi hišo z najlepšim notranjim dvoriščem, kar nas spomni na motiv notranjega dvorišča v prologu. Iz besedila razberemo, da je bila knjiga napisana prav tam in končana, še preden je znova pognal limonovec pred modrim oknom, za katerim so se rojevale te vrstice.
V ladjedelnici
(približno 4290 besed)
Glavni junak zgodbe, Mario, vesten delavec v ladjedelnici, kjer dela štirinajst ur na dan za borno plačo, živi pri starših in v življenju nima posebnega cilja. Toda tega dne je drugačen, ker je noč prvič preživel zunaj doma, pri dekletu, ki mu je obljubilo prihodnost. Misli mu uhajajo k neprespani noči in zaljubljen premišljuje o tem, da bi si vzel dopust in praznike preživel z dekletom. Sklene, da bo prvič, odkar je zaposlen v ladjedelnici, stopil do direktorja in ga prosil za teden dopusta. Med vožnjo v službo sanjari o tem, da bi dekletu kupil majhno darilce, mogoče prstan ali obesek. Ko prispe v službo, se napoti k direktorju, na katerega naleti v avli, vendar je ta že namenjen ven, zato se samo pozdravita. Mario se vrne na svoje običajno delovno mesto, na žerjav, od koder ima čudovit pogled na morje. Ko se oglasi ladijska sirena, ki oznanja čas za malico, sklene, da se bo kljub pravilom za nekaj časa izmuznil iz ladjedelnice, da bi šel po darilo za svoje dekle. Ko se iz mesta razgleduje na ladjedelnico, spozna, da je na ladjo pozabil odložiti veliko pločevinasto ploščo, ki s zdaj pozibava nad pristaniščem. V izložbi si izbere srebrn prstan z rdečim kamenčkom, vendar naslednji trenutek spozna, da je trgovina zaprta. Umakne se v krčmo, kjer spije dve pivi, čeprav se zaveda, da v času službe ne sme piti. V zanosu se vrne k trgovini in v izložbo vrže kamen. Vrne se v službo in razmišlja, da je končno postal mož, odgovoren za svoja dejanja.
Zadnja želja
(približno 3410)
Glavni junak te zgodbe je pater Mihol, ki živi v samostanu na nekem otoku, od koder vsak dan opazuje ladje. V samostanu sprejema goste, turiste, ki si želijo ogledati samostan. Ko zazvoni telefon, se javi, vendar tisti na drugi strani že prekine. Izkaže se, da je klicatelj moški, imenovan Damjan, ki bi si s svojo partnerko Barbaro rad ogledal samostan, vendar se nihče ne javi na telefon. Pater ju opazuje s svojega stolpa, ko se izkrcata. V zgodbo vstopi še četrta oseba, stara baba, katere zadnja želja je umreti v samostanu. Damjan in Barbara se odločita, da ne bosta obiskala samostana, in se gresta kopat.
Na previsu
(približno 2592 besed)
Glavni junak, starec Benjamin, se sredi noči sprašuje, kje je njegova žena Marija, in tipa po njeni strani postelje, ki je prazna. V sobi se mu pridruži maček Beli, ki v sobo skozi odprto okno spusti še več mačk. Iz zgodbe razberemo, da Marije že nekaj časa ni. Za časa skupnega življenja mu je bila kljub pitju naklonjena, vendar je njena ponižnost Benjamina silila v blaznost, rešitev pa je iskal v mačkah. Odslej je vsak dan hodil na previs, kjer so se zbirale mačke. Vse več mačk se naseli v njegovi hiši, zato se jim povsem umakne in zaživi pod skalo v bližini previsa, kjer ga je pogosto obišče Beli, najpomembnejši maček. Ko Beli umre, ga Benjamin pokoplje in ob tem ima občutek, da je izpolnil zadnjo in edino nalogo v svojem življenju ter postal boljši človek.
Končna postaja
(približno 4704 besed)
Zgodba je od vseh v zbirki najbolj kompleksna in skrivnostna, saj je vanjo vpleten zapleten motiv časa, ki bralcu poraja več vprašanj kot odgovorov. Zgodba je razdeljena na trinajst poglavij. V mestu (iz besedila lahko razberemo, da gre za mesto v Pomurju na slovenski strani meje ter da je dogajalni čas začetek 20. stoletja), v katerem dela načelnik Drejč na majhni železniški postaji ob meji, od nekaj obstaja več različnih ur in časov, saj se prebivalci mesta ravnajo po več različnih urah v mestu. Načelnik Drejč se ravna zgolj po svoji žepni uri, njeno točnost pa hvali tudi župnik Slepec, ki ga tu in tam obišče na postaji. Drejč čaka vlak, ki zamuja in medtem tesnobno razmišlja o tem, kako bo njegova postaja nekoč postala nepomembna, saj ljudem ne bo več potrebno izstopati, da bi prečkali mejo.
Nato v zgodbo vstopi mlad gospod Eduardo Pratobevera, študent na politehniki, ki je napoti v Pešto, kjer bo imel svoje prvo javno predavanje. Spominja se profesorja, ki mu je predlagal to pot, saj je tudi sam nekoč potoval po teh krajih. Ko zaspi na vlaku, se zdi, da sanja o profesorju in njegovih dogodivščinah. Nenadoma se vlak sunkovito ustavi. Zgodba nato pripoveduje o Drejču, ki ostane sam na postaji in presenečen ugotovi, da vse ure v mestu stojijo. Nato nastopi zgodba profesorja, ki v kavarni opazuje nenavaden predmet, ki meri čas, toda vprašanje, ki ga muči, je, kateri čas meri naprava. Medtem Eduardo izstopi iz vlaka in se približuje mostu, ki prečka reko. V zgodbo vstopi še mestni urar Paša, ki je lastnik skrivnostne naprave, ki obsede profesorja. Ista oseba se znajde tudi v Eduardovi zgodbi, nanj naleti na brodu, ki vozi potnike čez reko. Zgodba nato spet pripoveduje o profesorju, ki na omenjeno napravo naleti v skrivnostni temni sobi, kjer leži zapuščena in umazana v plehnatem umivalniku. Počuti se izdanega. Zgodba se zaključi z Drejčem, ki se vse bolj zaveda minljivosti svoje službe, hkrati pa neoprijemljivosti časa.
Samotar
(približno 2160 besed)
Glavni junak zgodbe večer za večerom opazuje, kako se v stolpnicah okoli njega ugašajo luči. S tistimi, ki vso noč ne ugasnejo luči, se čuti povezanega. Iz zgodbe izvemo, da se je samotar sprva umaknil v stanovanje in se vse bolj predajal samoti, opustil je vsakodnevna opravila, nato pa v dogajalnem toku zgodbe spremljamo njegovo stopnjevanje norosti, ki nastopi kot posledica hude osamljenosti in introvertiranosti – vidi razne privide, ima prisluhe in vse bolj tudi fizično trpi.
''Začetek zgodbe''
(približno 270 besed)
Zbirka kratkih zgodb se zaključi z epilogom, ki zaokroža podobo Šarotarjevega literarnega sveta. Pripoveduje o skrivnostni silhueti, ki se približuje zasneženi vasi in prinaša slavje. Igor Divjak v spremni besedi predlaga več interpretacij zgodbe: lahko jo beremo kot realistično sliko prihoda nekega moža v vas ali kot fantastično prispodobo o prihodu nadnaravnega bitja, ki jo lahko razumemo kot parabolo o prihodu pomladi ali kot parabolo o prihodu smrti.
4 Odmevi v javnosti
Marca 2003 je Petra Vidali v reviji ''Literatura'' napisala kritiko zbirke z naslovom ''Ne urbano, samo zelo samotno''. Šarotarjeve junake primerja z romanesknimi osebami Dušana Merca (zlasti iz romana ''Slepi potnik'') in z osebami iz kratke in romaneskne proze Janija Virka. Razliko med njimi vidi v tem, da Šarotarja ne zanima razlaga, ne išče odgovorov na vprašanja, temveč samo opisuje. Meni, da osebe same po sebi niso akterji, torej gre za pasivne junake (z izjemo ''Ladjedelnice'', kjer junak sam sproži neko dejanje, spremembo). Avtorica oceni, da je zadnja, epiložna zgodba preveč nejasna, bralcu nerazumljiva. Kot ''hommage'' (fr. poklon) označi tri zgodbe: ''Mornarjev vajenec'', ''Cesar z otoka'' in ''Ribič'', za katere pravi, da so gotovo pomembne za avtorja, manj pa za bralce. Tudi konec zgodbe ''Vrnitev'' (ki jo, presenetljivo, ne naslavlja pravilno, temveč z naslovom ''Mrtvi kot''), oceni za nekoliko na hitro, eliptično rešenega. Zgodbi ''Rojstvo in smrt sonca'' ter ''Vrnitev'' ocenjuje kot najboljši. Po njenem mnenju so najboljše zgodbe v zbirki tiste, ki potekajo v urbanem prostoru.
V mesečniku za kulturo, politiko in gospodarstvo ''Ampak'' je Tomaž Kaštrun aprila 2003 napisal recenzijo zbirke. Tudi on avtorjev stil pisanja primerja z Virkovim, vendar vpleta tudi Boštjana Seliškarja. Po njegovem mnenju Šarotar vsako zgodbo postavi pred dejstvo, da gre za izkustveno podobo samote sveta. Gre za težko izrekljive, vendar elegantno in podrobno opisane podobe in prav spretno modeliranje teh podob po mnenju recenzenta zbirko in njenega avtorja uvrščajo v sam vrh mlade slovenske proze.
O zbirki je oktobra 2003 pisal tudi Jože Horvat v ''Sodobnosti''. Zdi se mu, da sta prolog in epilog ter tri besedila pod skupnim naslovom ''Morsko pokopališče'' pravzaprav pesmi v prozi. O avtorjevem slogu pisanja ter zgodbah samih ima skozi kritiko sicer dobro mnenje, vendar v zaključku prizna, da bi si človek ob branju želel, da bi pripovedi, ki jih odlikuje zlasti velik posluh za poezijo stvari in človekovo dušo, prinesle tudi kaj več dogajalne dinamike. Svojo trditev opravičuje s tem, da bi tako zbirka dobila več bralne atraktivnosti, čeprav ji, kot sam poudari, ničesar ne manjka, vendar je brez tega bralno privlačna bolj za literarne specialiste – ali, kot pravi Horvat, ''tiste osamelce, ki lahko obstajajo, obrnjeni proč od dramatičnega življenja''.
Zadnjo kritiko z naslovom ''Svež pogled na življenje, ki nas obdaja'' je napisala Varja Velikonja novembra 2003 v Književnih listih, kjer kot posebno lastnost zbirke omenja, da si kot aktivni bralec konce zgodb lahko pričaraš tudi sam. Zgodbe bralcu pustijo le slutnjo, kaj bi se lahko zgodilo, pa naj si zamisli sam. Tudi ona izpostavi kot skupno točko vsem zgodbam Šarotarjevega protagonista, izrazitega samotarja, ki ga najbolj pooseblja glavni junak zgodbe ''Samotar''. Omenja tudi posebnost njegovega literarnega sveta – odtujenost od konkretnih družbenih situacij in usmerjenost k metafizičnim vprašanjem, ki pa se spretno prepletajo z avtorjevo očaranostjo nad letališči, pristanišči in produkti moderne civilizacije.
Število kratkih zgodb v zbirki se spreminja glede na avtorja kritike; Igor Divjak v spremni besedi imenuje enajst zgodb, saj prologa in epiloga ne šteje kot zgodbo, isto velja za Tomaža Kaštruna in Varjo Velikonjo, Petra Vidali v svoji kritiki govori o trinajstih kratkoproznih besedilih, torej vsa besedila v zbirki jemlje kot samostojne kratke zgodbe, medtem ko Jože Horvat prešteva deset zgodb (''Morsko pokopališče'' obravnava kot eno samo zgodbo).
5 Viri in literatura
Viri
Dušan ŠAROTAR: ''Mrtvi kot''. Ljubljana: Študentska založba, 2002 (Knjižna zbirka Beletrina).
Literatura
Petra VIDALI: Ne neurbano, samo zelo samotno: Dušan Šarotar: Mrtvi kot. ''Literatura'' 15/141. (2003). 160–164.
Tomaž KAŠTRUN: Dušan Šarotar, Mrtvi kot. ''Ampak: mesečnik za kulturo, politiko in gospodarstvo'' 4/4. (2003). 69.
Jože HORVAT: Dušan Šarotar: Mrtvi kot. ''Sodobnost'' 67/10 (2003). 1322–1323.
Varja VELIKONJA: Svež pogled na življenje, ki nas obdaja. ''Književni listi: štirinajstdnevna knjižna priloga časnika Delo'' (2003). 11.


Prebujanja

Sebastijan PREGELJ: ''Prebujanja''. Ljubljana: Študentska založba, 2011 (Knjižna zbirka Beletrina). 111 str. Spremna beseda: Tina Košir.
1 O avtorju
Sebastijan Pregelj
2 O zbirki
''Prebujanja'' so izšla leta 2011 pri Študentski založbi v Knjižni zbirki Beletrina. Zbirka obsega dvaindvajset kratkih zgodb, spremno besedo z naslovom ''Utrinki z meje budnosti'' pa je napisala Tina Košir.
V uvodu zbirke je zapisano, da »''Prebujanja'' niso tipična zbirka kratke proze – vsako od zgodb sicer lahko beremo samostojno, a zbrane tvorijo širšo »nadzgodbo« in se kažejo v novi luči. Glavni junak(i) se v vseh prebuja(jo) – včasih v našo skupno vsakdanjost, soočen(i) s tistim, česar raje ne bi videl(i) (nasilje, alkoholizem, spolne zlorabe, homofobija), drugič v svet fantastičnih podob, značilnih za Pregljeve literarne pokrajine.«
Pripovedovalec je v vseh zgodbah prvoosebni in moškega spola. Njegovo ime se v zgodbah ne pojavlja, razen v zgodbi ''Pravi trenutek'', kjer izvemo, da mu je ime Oskar. Zgodbe se lahko berejo samostojno, lahko pa tudi kot cikel, ki nam predstavlja pripovedovalčevo življenje od otroštva pa do konca, ko mu smrt že trka na vrata, zato tudi vrstni red zgodb ni naključen. Bralcu je na izbiro prepuščeno tudi število pripovedovalcev, saj ima vsaka zgodba lahko svojega pripovedovalca, lahko pa gre tudi za enega pripovedovalca skozi celoten niz zgodb – to je lahko razvidno iz zgodbe ''Vrnitev'', kjer se ponovno pojavi deček Dejan, omenjen že v zgodbi ''Srebrna raketa''.
Že naslov zbirke apelira na rdečo nit, ki povezuje vse zgodbe, in to so prebujanja. V vsaki zgodbi se namreč pripovedovalec prebudi, vendar ne nujno v vsakdan, temveč se ponekod prebuja tudi v sanjah. Zgodbe večidel predstavljajo krutost vsakdana, s katero se srečujemo, vendar si pred določenimi stvarmi raje zatiskamo oči, kot da bi poiskali rešitve. Pripovedovalec je prepričan, da se te krute stvari, ki se dogajajo okoli njega – nasilje in spolno zlorabljanje v družini njegovega prijatelja, alkoholizem v sosednjem stanovanju – njemu ne morejo zgoditi. Nasproti tej negativni resničnosti pa avtor izpostavlja močan motiv ljubezni, ki ga pooseblja Katarina, pri čemer je bralcu ponovno prepuščeno na izbiro, ali gre v zgodbah za eno ali za več oseb, ki imajo po naključju enako ime.
Tina Košir je v spremni besedi zbirko povzela z besedami, da so ''Prebujanja'' »zgodbe o res lepem in zares slabem, kakor se je vtisnilo v spomin nekoga, ki se nikoli ni trudil biti kaj posebnega, saj so ga dovolj zgodaj naučili, da je izstopati nevarno. A ob uri spomina to niti ni pomembno. Zares lepo in zares slabo namreč pride samo od sebe. Hipno nas prebudi iz sna vsakdanjosti, v katerem počasi in tiho potone vse drugo.« (112)
2.1 Obnove zgodb
Tako gre ta svet
(približno 1300 besed)
Pripovedovalec je že buden, a še ne odpre oči. Glas mu govori, kako se mora v družbi obnašati, česa ne sme početi, kako in katere ljudi mora pozdravljati, česa od ljudi ne sme pričakovati in s čim se ne sme obremenjevati. Ne sme pričakovati, da bo zadel na loteriji ali da bo dočakal visoko starost, temveč naj pričakuje, da bo v življenju težko garal za stanovanje in avto, ki si ga bo lahko privoščil zgolj s svojim trudom. Prav tako se naj ne bi obremenjeval, kako na drugem svetu ljudje umirajo od lakote ali kako divja vojna, saj je tukaj mir in če mu kaj ni všeč, lahko vse spremeni zgolj s tem, da ugasne televizor ali odjavi časopis.
Srebrna raketa
(približno 1360 besed)
Ko se pripovedovalec zbudi, vstane in začne risati. Nariše snežaka, psa, mačko in stolpnico, v kateri živi. Pred vrati stolpnice nariše gospo Stello, učiteljico klavirja. Poleg nje nariše še Katarino, deklico iz vrtca, in Dejana, fanta, s katerim se pripovedovalec pogosto igra, vendar mu starša zaradi Dejanovih družinskih okoliščin večkrat prepovesta druženje z njim. Dejan mu je nekoč povedal, da bo astronavt, zato pripovedovalec poleg njega nariše srebrno raketo, s katero bo Dejan poletel v vesolje, če njegov oče z njim ne bo začel lepše ravnati.
Frenk in Pit
(približno 1300 besed)
Pripovedovalec razmišlja o psu Hanibalu, ki si ga lastita Frenk in Pit, istospolno usmerjena upokojenca iz osmega nadstropja. Hanibal je prijazen pes, ki se pusti božati, lastnika pa ga pogosto tudi oblačita in mu kupujeta drago pasjo hrano. Pripovedovalčev oče večkrat omeni, da sta Frenk in Pit toplovodarja, vendar ga pripovedovalec ne razume, saj je Frenk upokojeni profesor geografije, Pit pa prodajalec v trgovini z oblačili in nimata nikakršne veze z vodo in cevmi.
Pripovedovalec premišljuje, kako bi bilo lepo, če bi se Frenk in Pit poročila, saj bi Hanibala najverjetneje prepustila njemu, ko bi odšla na medene tedne.
Avstralija
(približno 1390 besed)
Zunaj sneži. Pripovedovalec vstane iz postelje, poje zajtrk in se odpravi na sneg. Ko je dovolj oddaljen od stolpnice, začne z lopato kopati v sneg, saj se namerava dokopati do Avstralije, kjer je vedno poletje. Ko bo prišel na drugo stran sveta, mu bodo novinarji pripravili sprejem, kjer bodo poročali, kako je deček skopal rov do Avstralije. Ko že nekaj časa koplje, se na drugi strani pojavi deklica, za katero pripovedovalec ve, da prihaja od tam, kamor je namenjen. Drug drugemu pripovedujeta o živalih, ki živijo tam, od koder prihajata. Ko pripovedovalec odpre oči, se po celem telesu trese, hišnik pa ga okara, naj se v takem mrazu ne igra, ker bo zmrznil.
Gosli, medved in črni mož
(približno 1450 besed)
Ko pripovedovalec odpre oči, se znajde v vlogi medveda, ki pleše, medtem ko njegov lastnik igra na gosli pred gostilno, da bi dobil nekaj denarja. Ko naslednjič odpre oči, je pripovedovalec ta črni mož, ki potuje od mesta do mesta in z medvedom služi denar. Razmišlja, kako bi bilo, če bi imel dovolj denarja in žensko, ki bi ga klicala »moj cigan«. Ko odpre oči tretjič, je v vlogi utrujenega konja, ki vleče voz, na katerem je mož. Ko pa se pripovedovalec dejansko zbudi iz sanj, pred njim stoji črni mož, ki mu moli klobuk, da bi dobil denar. Moža se prestraši in zbeži.
Veliki fantje
(približno 1340 besed)
Pripovedovalec je že nekaj časa buden in si želi, da bi se zbudil kakšen drug dan. Boji se, da bi starša izvedela, kako se je prejšnji dan igral pred stolpnico z Maksom, dve leti starejšim fantom, in njegovimi prijatelji. Bob, Maksov prijatelj, je bil pobudnik, da so kljuko neke stolpnice namazali z lepilom in pozvonili, na past pa se je ujel hišnik. Ko jim je prva potegavščina uspela, so se lotili naslednje, kjer je pripovedovalec zakuril nabiralnike, namazane z lepilom, saj se je pred starejšimi fanti želel dokazati. Tekli so do železniške proge, kjer je ležal mrtvi pes, ko pa so zaslišali hupanje vlaka, so se umaknili pod grmičevje. Ko je vlak prišel mimo, je nek moški storil samomor, pripovedovalec pa je tekel domov in upal, da nihče ne bo izvedel za to.
Ni še konec
(približno 1350 besed)
Pripovedovalec se odpravlja na pogreb sošolke Katarine, ki je umrla v letalski nesreči. Vedel je, da je ne bo več v šolo, vendar se s tem dejstvom ni hotel sprijazniti. Skoraj vsi fantje so bili zaljubljeni v Katarino, vendar tega nihče ni hotel priznati. Sprašuje se, kje je Katarina in kaj počne ter upa, da jo bo nekega dne srečal na ulici ali avtobusu, ona pa mu povedala, da so se z družino le preselili. Film se bo odvrtel nazaj do petega razreda in pripovedovalec bo v šoli pristopil do nje in ji povedal, da je lepa, čeprav bi se vsi iz njega norčevali. Kasneje bi z njo plesal na valeti, še kasneje na maturantskem plesu. Prepričuje se, da ni še vsega konec.
Moja ljubezen
(približno 1340 besed)
Pripovedovalec je zaljubljen in ne more spati. Njegovi ljubezni je ime Katarina in hodi v četrti b razred. V petek je iz razreda odšel eno uro prej, da ne bi zamudil Katarine. Katarina ga je prepoznala in mu dala telefonsko številko, da se bosta dobila v mestu. Kasneje sta šla na pijačo in se poljubila. Pripovedovalec ves čas misli na svojo ljubezen.
Zlata lestev
(približno 1400 besed)
Pripovedovalec v galeriji sedi pred sliko mesta, o kateri mu je pripovedoval Dario, slikar, ki je paraliziran od vratu navzdol, ker je nekoč skočil s pomola. Dario je bil prepričan, da se dogajajo čudeži. Poleti je odšel do svetilnika na morju, kjer je ostal celo leto in maja naslikal sliko, pred katero sedi pripovedovalec. Na desnem robu slike je lestev, pri nekem oknu pa si ženska češe lase in nekoga pričakuje. Pripovedovalec odide iz muzeja, na pomolu pa vidi prazen invalidski voziček, kar pomeni, da je Dario po lestvi splezal k svoji ljubici.
Vrnitev
(približno 1500 besed)
Zaradi strahu, da bi z Dejanom preslišala žvižg Dejanovega očeta, se pripovedovalec prepoten zbudi sredi noči. Če bi ga preslišala, bi se oče doma fizično spravil na Dejana. Kot otroka sta se igrala pred stolpnico, odkar pa se je Dejan pred enajstimi leti z očetom odselil, pripovedovalec nanj ni niti pomislil. Tik pred svitom pa je Dejan prišel v pripovedovalčevo sobo in se zdaj skriva v omari, čeprav ve, da ga bo oče tam našel. Oče Dejana izvleče iz omare in ga začne mlatiti s pasom pred očmi pripovedovalca ter njegovih staršev. Ko Dejanov oče spusti pas, vsem odleže, vendar najhuje šele prihaja: spusti hlače, da mu padejo na gležnje. Pripovedovalcu je žal, da nista z Dejanom odletela s srebrno raketo, ko je bil še čas.
Ogenj ljubezni
(približno 1440 besed)
Trajekt prispe do otoka in pripovedovalec se odpravi potapljat. Skupaj z inštruktorjem se z jeklenkami potopita, vendar inštruktor zaostane za njim. Ko je pripovedovalec dovolj globoko, vidi, da imajo ribe obraze ter namesto plavuti krila. Od rib prihajajo tresljaji in največja med njimi zarjove kot lev. Pripovedovalec se prestraši in se kasneje na otoku odpravi v cerkev, kjer mu ženica razloži, da okoli cerkve ni pokopališča in ljudi ne zakopavajo, temveč počakajo, da se s teles odlušči človeška podoba, da nato ostane le ribja. Vsi prihajamo iz morja in se vračamo vanj.
Beatifikacija
(približno 1530 besed)
Z zaprtimi očmi pripovedovalec premišljuje o sosedu na koncu hodnika in si ga skuša predstavljati takšnega, kakršen je bil: robat, nasilen in pijan. Prejšnji večer je k pripovedovalcu prišla sosedova žena in naznanila, da ji je umrl mož. Fantu je pripovedovala o možu, kako ljubeč, malenkosten in prijazen je bil, vendar tega nihče ni znal ceniti. Preden je odšla, je fanta prosila za denar za pogreb in ta ji ga je dal. Pripovedovalec si težko predstavlja nasilnega soseda v luči, kot mu ga je opisala njegova žena.
Pravi trenutek
(približno 1200 besed)
Čas se je ustavil. Pripovedovalec, za katerega izvemo, da mu je ime Oskar, je zdaj star že dvaindvajset let in pride do spoznanja, da ima vsega dovolj ter je vsega naveličan. Odloči se, da bo odšel, saj ga nihče ne bi pogrešal, z izjemo nekaj sodelavcev, ki bi morali prevzeti njegovo delo. Začne pakirati in se odloči, da bo postal nekdo drug. Preden vstopi v dvigalo, se spomni, da bi bilo dobro izključiti glavno varovalko in zapreti plin. Vrne se v stanovanje in si premisli – ni še pravi trenutek za odhod.
Veter in misel
(približno 1200 besed)
Pripovedovalec se tokrat prebudi na belem oblaku. Pod njim je na drugem oblaku ženska in pripovedovalec jo nekaj časa opazuje ter ugotovi, da je Katarina. Ženska se odrine, on pa ji sledi, medtem pa ugotovi, da sta oba gola. Med tekom se oba spremenita v dlakavi živali na štirih tacah, ko pa skočita v reko, namesto dlak dobita luske. Ko pripovedovalec odpre oči, leži na belem oblaku in ne ve, kje je bil prej in kje se nahaja zdaj.
Polnočni sel
(približno 1390 besed)
Pripovedovalca zbudi bitje, ki sedi na robu njegove postelje in ne prihaja s tega sveta. Predstavi se mu kot polnočni sel, ki prihaja v imenu nebeškega očeta, kateri mu sporoča, naj se ne jezi nanj, ker ni ničesar kriv. Ni kriv za vojne, za lakoto, za njegove slabe ocene v šoli, za radarje ob cestah in za neizpolnjene ljubezni. Ljudje so si izmislili, kakšen je in kako ga je treba prositi, da bo uslišal njegove želje, vendar je vse odvisno od vsakega posameznika, kajti če smo srečni hitro pozabimo nanj. Sel mu potrka na vest, da bi bil lahko njegov poslednji tožilec, sodnik in izpraševalec, vendar se izkaže, da ni nič od tega.
Zajec, slon in sinji kit
(približno 1150 besed)
Ko se pripovedovalec zbudi, se zave svojih sanj. Sanjal je, da se je ponoči peljal skozi gozd in pobral štoparko, ki se je vračala v Ljubljano. Med potjo sta se pogovarjala o njenem študiju, pri zadnjem ovinku pa so pripovedovalca zaslepile luči tovornjaka, ki je pripeljal nasproti. Treščili so. Sanje niso bile nič nenavadnega, le da se, za razliko od ostalih, niso skoraj nič premikale. V teh sanjah pa je sanjal deklico s popraskanim obrazom in rokami, ki je imela rojstni dan. Zaželel ji je vse najboljše in občutil srečo, glas z druge strani steklene kupole pa mu je rekel, naj se ne veseli preveč.
Črni deček
(približno 1350 besed)
V sanjah pripovedovalec leži na ležalniku pod palmami, Katarina pa poleg njega bere revijo. Do njiju pride črni deček, ki prodaja torbe in pripovedovalec se odloči, da bo od njega kupil denarnico, vendar jih deček nima. Še preden se pripovedovalec zave, leži na žgočem pesku, vanj pa ima deček uperjeno rusko avtomatsko puško. Ko ponovno odpre oči, ga vojaki vlečejo v rudnik diamantov, ponovno pa sreča črnega dečka, ki mu pokaže izhod. Prideta v sobo, kjer beli moški posili dečka, deček pa kasneje pripovedovalcu pokaže vrata, za katerimi se ponovno skriva peščena plaža. Ko se pripovedovalec zbudi, poleg ure leži dopisnica s črnim dečkom, ki prosi za pomoč.
Poletna noč
(približno 1300 besed)
Pripovedovalec s Katarino leži v viseči mreži. Odpravita se do svetilnika, kjer jima moški za večerjo ponudi ribe. Ko končata z romantično večerjo, med katero se ves čas gledata, jima moški pokaže pot do barke, kjer prenočita in se ljubita. Pripovedovalec vidi, kako se v prihodnosti s Katarino na to mesto še vračata, vendar tam ni ne barke ne pomola, svetilnik pa več ne obratuje. Kljub temu se nasmehneta, saj onadva poznata drugačno zgodbo.
Mir
(približno 1200 besed)
Ura je deset čez polnoč in pripovedovalec si skuha kavo, ker mora na letališče. Tam opazuje ljudi, ki čakajo na svojce, prav tako pa tudi on čaka Katarino. Na letališču se zgodi čudež, kajti vsi, ki so jih čakali, so se vrnili in bodo za praznike skupaj.
Junak
(približno 1400 besed)
Pripovedovalec se naj bi med potjo v službo v izogib gneči na glavni cesti peljal po ozkih ulicah, kjer naj bi naletel na avto, v katerem ima voznik glavo na volanu. Ker bi mislil, da je voznik vinjen, bi pristopil do njega in mu pomagal, vendar voznik ne bi dajal znakov življenja. Poklical bi reševalce, ki bi mu povedali, da je vozniku pravkar rešil življenje. Pripovedovalec ne razume, zakaj se je zbudil z občutkom sreče, saj ni storil nič takšnega. Zjutraj se je sicer res peljal mimo voznika, ki je imel glavo na volanu, vendar mu ni pomagal. Peče ga vest, saj ugotovi, da ne bo nikoli podoben junakom, ki vedno dobijo vse, kar hočejo in so na strani pravice, ker se ničesar ne bojijo. Oni namreč ne prelagajo odgovornosti na druge in ne oklevajo tako kot on.
Diagnoza
(približno 1100 besed)
Pripovedovalec se zbudi sredi noči. Pred tremi tedni je izvedel, da se mu čas izteka, saj ima pri štiriinpetdesetih letih srce osemdesetletnika. Prepričan je, da se je zdravnik zmotil, zato tudi Katarino doma potolaži, naj je nič ne skrbi, ker naj ne bi bilo nič resnega. Življenje se mu naenkrat odvija drugače, kot je mislil, da se mu bo. Mislil je, da bo na stara leta on skrbel za Katarino, če bo zbolela, da bo on tisti, ki bo dolgo živel. Na to ni bil pripravljen.
Spomin
(približno 1220 besed)
V zadnji zgodbi je pripovedovalec vesel, da se je zbudil, ker to pomeni, da mu je namenjen vsaj še en dan. Sprašuje se, če ga bodo ljudje pogrešali, ko ga več ne bo, in po čem se ga bodo spominjali. Ugotavlja, da ni naredil nič pomembnega, da pa prav tako ni bil slab človek, da bi se ga spominjali po slabih dejanjih. Ugotovi, da če bi dobil še eno priložnost, je verjetno ponovno ne bi izkoristil za velika dela, ki bi ga naredila slavnega, zagotovo pa ve, da bi rad še eno življenje preživel s Katarino.
3 Odmevi v javnosti
Pisateljica in literarna kritičarka Tina Vrščaj je aprila 2011 v časopisu ''Pogledi'' napisala kritiko zbirke z naslovom ''Vtisi sanjskih podob''. Pravi, da gre v celotni zbirki za enega, prvoosebnega pripovedovalca Oskarja, ki, tudi ko odraste, ne izgubi stika z otroškim svetom. Zgodbe označi za črtice in večji pomen pripisuje »otroškim« črticam kot »odraslim,« saj je Oskar kot otrok izredno svobodnega duha in poln domišljije, ko odraste, pa od te svobode ostane bolj malo. Avtor nam po njenem mnenju z ljubeznijo slika idilične in pravljične podobe, ki na trenutke delujejo preveč posladkano. Zbirko glede na atmosfero označi za lahkotno, celo površinsko, domišljijski svet pa smrt, ki na koncu ponuja resnobnost, dela neverodostojno. Pravi, da bi zbirka lahko bila daljša, bolj prepletena in bolj poglobljena s svetom realnega.
Prav tako je bila aprila 2011 v ''Dnevniku'' objavljena recenzija zbirke z naslovom ''Obdukcija vesti'', novinarke in literarne kritičarke Sandre Krkoč, ki ''Prebujanja'' povzame z mislijo: »Enostavne življenjske modrosti iz povprečnega vsakdana.« Zaradi pripovedovalčevega prebujanja enkrat v realnost, spet drugič v sanjah ali v sanjah sanj, nam v razmislek zastavlja vprašanje, katere sanje so »resničnejše.« Avtor na eni strani poustvarja sanjski svet z odrezanimi stavki, nedokončanimi mislimi in nelogičnimi sosledji, po drugi strani pa povzame že prej omenjene enostavne življenjske modrosti iz vsakdana.
Daniela Preglau v ''Bukli'' aprila 2011 omenja, da se zgodbe lahko berejo samostojno, vendar bo bralec kmalu dobil občutek, da gre za enega pripovedovalca, ki odrašča in si zatiska oči pred kruto realnostjo. Kot osrednji temi zgodb se kažeta družbena problematika, ki nas želi opozoriti na probleme, ki se lahko dogajajo že v sosednjem stanovanju, in ljubezen v vlogi optimizma ter moči. Meni, da nam zbirka ne dovoli zapirati oči pred realnostjo, pusti pa nam vsaj sanjariti.
O zbirki je julija 2011 v ''Dnevniku'' pisala tudi Jasna Vombek, ki ''Prebujanja'' označi za »pisavo, ki ostro trka na vest vseh nas.« Ugotavlja, ali ni morda naključje, da se Pregljevi junaki vselej umikajo v domišljijski svet, ki ga želijo celo združiti z realnostjo, in če je torej Katarina sinonim za optimistično življenje, ki je na koncu edina dobrodošla vrednota, ne glede na to, ali se stik z njo vzpostavi v realnem svetu ali zgolj v sanjah. Zaradi pripovedovalčeve slabe vesti, ko se sooča s socialno problematiko, in zaradi Pregljevega, po njenem mnenju »deroči reki podobnega toka pripovedi,« pripoved tudi bralcu trka na vest.
Uvodna zgodba iz ''Prebujanj'' z naslovom ''Tako gre ta svet'' je 13. novembra 2013 na 3. programu Radia Slovenija dočakala premiero kot kratka radijska igra. Igro je režirala Ajda Valcl, igrali pa so Milan Štefe, Saša Mihelčič, Veronika Drolc, Jaka Lah, Maja Sever, Rok Matek in Željko Hrs.
4 Viri in literatura
Viri
Sebastijan PREGELJ: ''Prebujanja''. Ljubljana: Študentska založba, 2011 (Knjižna zbirka Beletrina).
Literatura
Tina VRŠČAJ: Vtisi sanjskih podob. ''Pogledi : umetnost, kultura, družba'' 2/8 (2011). 27.
, 3. 12. 2013
, 3. 12. 2013
, 3. 12. 2013
, 3. 12. 2013


Japonske novele

Alma KARLIN: ''Japonske novele.'' Celje: Celjska Mohorjeva družba, 2006. 119 str. Spremna beseda Jerneje Jezernik na koncu knjige.
1 O avtorju
Glej članek o Almi Karlin.
2 O zbirki
Knjiga je izšla leta 2006 v Celju pri založbi Celjska Mohorjeva družba. 68 strani dolgo delo obsega štiri novele: O Joni san, Za nebeškim čuvajem, Tokinoye in Materina pesem, spremno besedo zanj pa je napisala Jerneja Jezernik in jo najdemo na koncu knjige.
V ospredju pisateljičinega zanimanja so ženski liki, katerih usode med seboj literarno prepleta. Dobro je razberljiv tudi takratni nezavidljivi položaj japonskih žensk. Vidna je njena sposobnost vživljanja v mentaliteto Japoncev. Avtorica je imela veliko zmožnost dojemanja vzhodnjaških religij (prevladujejo nauki razsvetljenega Bude, na katerega se še dandanes obračajo Japonci, kadar potrebujejo tolažbo, nasvet ali pomoč). Pripovedovalec je v vseh štirih novelah tretjeosebni.
2.1 Obnove posameznih zgodb
* O Joni san (približno 3825 besed)
O Jamavaki san se po več letih napornega študija v Evropi vrača domov na japonsko podeželje. Na domovino so ga vezali običaji, ljubezen ter spomini na brezskrbna in srečna otroška leta. Najprej sreča skupino prijaznih kmetov, ki mu ponudijo zeleni čaj in mu odstopijo del svoje skromne malice. Ko Jamavaki nadaljuje svojo pot, se vedno bolj zaveda svoje drugačnosti. Jamavaki doživlja narodnostno in osebno identitetno krizo, postaja zmeden in razdvojen. Na poti v rodno vasico se ustavi še v mali čajnici, kjer sreča bivša sošolca. Popolnoma pa ga potre novica, da je pri porodu kot soproga drugega moškega umrla njegova mladostna ljubezen O Joni san. Ko Jamavaki končno prispe v rodno vas, ga mati najprej ljubeče sprejme ter umije v očiščevalni kadi. Po spoznanju, da je njegova ljubeča mati že precej ostarela in utrujena od skrbi, zavestno sprejme tradicionalno japonsko moško vlogo in svoji materi ter bodoči ženi, sestri umrle O Joni san, postane gospod in gospodar.
* Za nebeškim čuvajem (približno 4696 besed)
Novela se dogaja na obrobju tokijske četrti v bližini templja, posvečenega budistični boginji usmiljenja. V tempelj prihajajo različni ljudje, ki prinašajo darove in molijo. Osrednji lik v tej noveli je ostareli budistični duhovnik, ki duhovno in moralno usmerja druge literarne osebe v noveli. Najprej v tempelj vstopi ribič iz tokijske četrti in duhovniku pove, da sta mu v neurju umrla oba sinova. Takoj za njim vstopi ošabna in domišljava gospa Vatanabe, da bi prosila za srečo svojih petih sinov. Istočasno pride tudi vdova trgovca Jamota, ki je brez otrok in se počuti krivo ter nesrečno. Gospa Vatanabe se mladi vdovi začne posmehovati, zato jo budistični duhovnik opozori na njeno objestnost. Čez nekaj dni v tempelj pride gejša, ki je zaradi nadaljnjega opravljanja poklica prisiljena v tempelj oddati svojega komaj rojenega otroka. Ko duhovnik sliši izpoved obupane gejše, se v hipu odloči, da bo malega otročička dal mladi vdovi trgovca Jamota. Vdova je neizmerno vesela in duhovniku neznansko hvaležna.
* Tokinoye (približno 624 besed)
Tokinoye je mlada plemkinja, ki jo doleti kruta usoda. Medtem ko premišljuje o lastni ujetosti v usodo, jo ogovori dvorni dostojanstvenik in jo vpraša, zakaj je tako žalostna. Tokinoye mu pove, da je neznansko osamljena in razočarana. Sita je moževega varanja in taščinih poniževanj ter žalitev. Tokinoye se je prisiljena sprijazniti s svojo usodo in po stričevih nasvetih se trdno odloči, da bo vzgojo sinov prepustila možu, sama pa bo poskrbela za vodenje njihovega duha in duše.
* Materina pesem (približno 1382 besed)
O Čo san nekega mirnega večera ziba svoje dete in opazuje valove Tihega oceana. Otroku poje lepo pesem, v mislih pa razmišlja o očetu svojega otroka. Med petjem se materi začnejo prikazovati čudne podobe in otrok kar naenkrat umre. O Čo san začne glasno jokati. Glasne krike sliši njena mati in takoj steče k njej. Pove ji, da je otrok umrl zato, ker si je zanj želela veliko, toda ničesar koristnega. O Čo san si je želela, da bi sin postal voditelj in slavni vojskovodja. Mati ji pojasni, da so bile te želje nesmiselne in da bi morala hči prositi, da postane modrec.
2.2 Motivno-tematska analiza
V prvi noveli pisateljica v ospredje postavi ljubezensko zgodbo med Joni san in Jamavakijem.
Zelo jasno pa se enkrat močneje, drugič spet bolj spravljivo izrisuje kriza narodnostne in osebne identitete prav zaradi sobivanja dveh različnih kultur. Razpravljalni (samo)dialogi vsebujejo tudi kritično noto do Zahoda, medtem ko so do Dežele vzhajajočega sonca prizanesljivi ter razumevajoči.
V drugi noveli je glavni junak ostareli budistični duhovnik, ki deluje kot razsvetljena avtoriteta in moralno usmerja druge osebe v zgodbi: gejšo, ki v tempelj prinese komaj rojenega otroka, naduto japonsko mater s petimi sinovi in vdovo brez potomcev, ki se počuti nesrečno.
V noveli Tokinoye je predstavljena kruta usoda japonske žene, ki prenaša moževo varanje, taščina poniževanja in poskuse vojaške vzgoje svojih sinov.
Zadnja novela prikazuje materino bolečino in neznansko trpljenje ob smrti ljubljenega otroka.
Glavni motivi: nesrečna ljubezen, kriza osebne identitete, usoda gejš, materina bolečina ob smrti otroka, samoodpovedovanje in trpljenje japonskih žena.
2.3 Jezikovno-slogovna analiza
Kot v spremni besedi piše Jerneja Jezernik, je Alma Karlin povzela japonski način vljudnega in gostobesednega govorjenja ter njihovo frazeologijo. Odprla se je njihovim jezikovnim posebnostim (vidno pri lastnih imenih), načinu vzhodnjaškega mišljenja, globini njihovega verovanja in starodavne kulture.
Vidna je značilna zgradba lastnih imen, npr. Jamavaki san. San je vljudnostna pripona, zlasti pri nagovoru, ki se dodaja tako moškemu kot tudi ženskemu imenu. V novelah najdemo tudi veliko fraz, kot so:
* Želodec je kot kašča, ki razpada, kadar je prazna;
* Prazna košara nima varnega dna;
* Sočutje Bude je neizmerno.
Knjiga je opremljena z risbami japonskih motivov.
3 Viri in literatura


Knjižnica Čebelica (1953-2013)

1 Knjižnica Čebelica (1953-2013)
PREGLED IZDAJ ZBIRKE ČEBELICA
1. Jacob in Wilhelm Grimm
RDEČA KAPICA
Prevedel Fran Albreht
Ilustrirala Marlenka Stupica
2. Francoska pravljica
POLPETELINČEK
Prevedel Bogo Pregelj
Ilustriral Ive Šubic
3. Dragotin Kette
ŠIVILJA IN ŠKARJICE
Ilustrirala Marija Vogelnik
4. Hans Christian Andersen
SLAVEC
Prevedel Rudolf Kresal
Ilustriral Jože Ciuha
5. Gertrude Crampton
UJKA
Prevedel Fran Bradač
Ilustriral Dušan Petrič
6. Jacob in Wilhelm Grimm
TRNULJČICA
Prevedel Fran Albreht
Ilustrirala Marlenka Stupica
7. Slovaška ljudska pravljica
PRAVLJICA O VETRU
Prevedel Viktor Smolej
Ilustriral Bogdan Grom
8. Koroška ljudska pripovedka
MOJCA POKRAJCULJA
Ilustrirala Mara Kralj
9. Madžarska ljudska pravljica
ZAJČKOV ZVONČEK
Prevedel Vilko Novak
Ilustriral Nikolaj Omersa
10. Fran Levstik
KDO JE NAPRAVIL VIDKU SRAJČICO
Ilustrirala Roža Piščanec
11. Japonska pravljica
MARELIČIN SIN
Prevedel Pavel Holeček
Ilustriral Maksim Sedej
12. Anton Polenc
KAKO JE NASTALA NAŠA ZEMLJA
Ilustriral Jože Ciuha
13. Vida Brest
PTICE IN GRM
Ilustrirala Melita Vovk
14. Češka ljudska pravljica
LONČEK, KUHAJ!
Prevedel Franc Bradač
Ilustriral Gvido Birolla
15. Ela Peroci
MOJ DEŽNIK JE LAHKO BALON
Ilustriral Leo Koporc
16. Kathryn Jackson
ESKIMČEK
Prevedla in ilustrirala Cita Potokar
17. Slovenska ljudska pravljica
POVODNI MOŽ
Ilustriral Maksim Gaspari
18. France Bevk
PAZI NA GLAVO – GLAVA NI ŽOGA!
Ilustriral Dušan Petrič
19. Stanko Semič – Daki
PARTIZANČEK
Ilustriral France Slana
20. Ruska narodna pravljica
PRELEPA VASILJICA
Prevedla Vera Brnčič
Ilustriral Tone Kralj
21. Srbska narodna pravljica
LAŽ IMA KRATKE NOGE
Prevedel Alojz Gradnik
Ilustriral Miha Maleš
22. Andjelka Martić
BELKO
Prevedel Janez Gradišnik
Ilustrirala Vesna Borčić - Bernardi
23. Venceslav Winkler
MALI SMOLČEK
Ilustriral Stane Kumar
24. Jacob in Wilhelm Grimm
SNEGULJČICA
Prevedel Fran Albreht
Ilustrirala Marlenka Stupica
25. Norveška pravljica
POŠTENI NOVČIČ
Prevedla Kristina Brenkova
Ilustriral Saša Horvat
26. Pavle Kunaver
NEBO NAD NAMI
Ilustriral Mirko Lebez
27. Fran Milčinski
ZLATA HRUŠKA
Ilustriral France Podrekar
28. Major Nanda
KONJIČKI IZ KROMPIRJA
Prevedel Branko Rudolf
Ilustriral Milan Bizovičar
29. A. B.
PRAVLJICA O MARJETICI
Prevedla Milka Mihelič
Ilustriral Janez Vidic
30. Fran Milčinski
(po ljudskem motivu)
ZAKLETI GRAD
Ilustrirala Tinca Stegovec
31. M. Bolšincov
DEČEK IZ NARVSKE STRAŽNICE
Prevedel Pavel Golia
Ilustracije N. Kočergina po izvirniku
32. Indijska pravljica
MIŠKA SI IZBIRA ŽENINA
Prevedel Fran Bradač
Ilustriral Ritendra Mozumdar
33. Mira Alečković
LASTOVICE
Prevedel Cene Vipotnik
Ilustriral Sava Nikolić
34. Armenska pravljica
ZLATA VRTNICA
Priredil Albert Širok
Ilustriral Tone Žnidaršič
35. Venceslav Winkler
O FANTU, KI JE ZNAL ŽVIŽGATI
Ilustriral Božo Kos
36. France Bevk
(po ljudski pripovedki)
PETER KLEPEC
Ilustriral Tone Kralj
37. Jacob in Wilhelm Grimm
PEPELKA
Prevedel Fran Albreht
Ilustriral Maksim Sedej
38. Ruska pravljica
TRIJE MEDVEDI
Prevedel Pavel Golia
Ilustrirala Roža Piščanec
39. Janez Vipotnik
HRUŠKA
Ilustriral Karel Zelenko
40. France Slokan
KDO JE NAJMOČNEJŠI?
Ilustriral Stane Kumar
41. Lojze Kovačič
NOVOLETNA ZGODBA
Ilustriral Milan Bizovičar
42. Nizozemska pravljica
STAVORENSKA GOSPA
Prevedel Cene Vipotnik,
Ilustriral Toon Wegner
43. Anton Ramovš
KAKO ŽIVE VULKANI
Ilustriral Mirko Lebez
44. Branko Ćopić
OKAMENELI CIGANI
Prevedel Cene Vipotnik
Ilustrirala Ljubica Sokić
45. Sicilska pravljica
PRAVLJICA O KATARINI
Prevedel Janko Moder
Ilustrirala Mara Kralj
46. Jacob in Wilhelm Grimm
RDEČA KAPICA
Prevedel Fran Albreht
Ilustrirala Marlenka Stupica
47. Franček Mirtič
V OBROČU
Ilustriral Milan Bizovičar
48. Beno Zupančič
DEČEK JARBOL
Ilustriral Jože Ciuha
49. Janina Porazińska
HANKINA IGLA
Prevedel Uroš Kraigher
Ilustriral Jerzy Srokowski
50. Tolminska pravljica
(zapisal Josip Kenda)
TRIJE VELIKANI
Ilustriral Marij Pregelj
51. Fran Milčinski
SKAVT PETER IN DOBRA VOLJA
Ilustriral France Podrekar
52. France Bevk
LUNA
Ilustriral Mirko Lebez
53. Josip Ribičič
BRANKO, MORJE IN ŠE KAJ ...
Ilustriral Robert Hlavaty
54. Koroška ljudska pripovedka
(zapisal Vinko Möderndorfer)
MOJCA POKRAJCULJA
Ilustrirala Mara Kralj
55. Ela Peroci
KJE SO STEZICE?
Ilustrirala Ančka Gošnik - Godec
56. Erna Starovasnik
TOPLI POTOK
Ilustriral Ive Šubic
57. Dragan Lukić
DEČKI, DEKLICE IN ODRASLI ...
Prevedel Ivan Minatti
Ilustriral Džordže Milanović
58. Kitajska ljudska pravljica
PRAVLJICA O RUMENEM ŽERJAVU
Prevedel Drago Kralj
Ilustriral Janez Pirnat
59. Pavel Kunaver
POD ZEMLJO
Ilustriral Evgen Sajovic
60. Benjamin Rosin
KDO BO ZATOŽIL?
Prevedel Ivan Minatti
Ilustrirala Melita Vovk
61. Vladimir Nazor
KITAJČKOVO POPOTOVANJE OKOLI ZEMLJE
Prevedel Cene Vipotnik
Ilustrirala Vesna Borčić
62. Mongolska narodna
TRI HČERE
Ilustriral Ive Seljak
63. Slavko Krušnik
PODMORNICA NA SUHEM
Ilustriral Štefan Planinc
64. Marie Majerová
LAKOTNI PETELINČEK
Ilustriral Karel Svolinsky
65. Branka Jurca
HIŠNIKOV DAN
Ilustrirala Roža Piščanec
66. Prežihov Voranc
LEVI DEVŽEJ
Ilustrirala Ančka Gošnik – Godec
67. Zlata Pirnat
TETA LJUBA
Ilustrirala Zdenka Golob – Borčić
68. James Krüss
BUDILKA V GOZDU
Prevedel Cene Vipotnik,
Ilustrirala Lisl Stich
69. Jacob in Wilhelm Grimm
SNEGULJČICA
Prevedel Fran Albreht
Ilustrirala Marlenka Stupica
70. K. D. Ušinski
POVESTICE O ŽIVALIH
Prevedel Ivan Minatti
Ilustrirala Cita Potokar
71. France Bevk
PIKAPOLONICA
Ilustrirala Roža Piščanec
72. Anton Ingolič
TONČEK – BALONČEK
Ilustriral France Mihelič
73. Vitalij Bianki
LAHKO NOČ, PTIČKA
Prevedel Cvetko Zagorski
Ilustracije po ruskem izvirniku
74. Marcel Aymé
LABODI
Prevedla Božena Legiša
Ilustrirala Marlenka Stupica
75. Srbska narodna pravljica
ŠLA KOKOŠ JE NA SEMENJ
Prevedel Severin Šali
Ilustriral Vladimir Trbojević
76. Charles Dickens
ČAROBNA RIBJA KOST
Prevedla Mira Mihelič
Ilustracije po izvirniku
77. Mira Mihelič
PETER IZ TELEFONA
Ilustriral Miklavž Omersa
78. Charles Perrault
HUDOBNA IN PRIDNA DEKLICA
Prevedel in priredil Cene Vipotnik
Ilustrirala Ančka Gošnik - Godec
79. Zima Vrščaj
TAŠČICA
Ilustriral Jože Ciuha
80. Boris Pahor
MALI SAMOUK
Ilustriral Rudi Saksida
81. Jacob in Wilhelm Grimm
TRNULJČICA
Prevedel Fran Albreht
Ilustrirala Marlenka Stupica
82. Danilo Lokar
SRNJAČEK
Ilustrirala Cita Potokar
83. France Novšak
KOŠČEK KORUZNEGA KRUHA
Ilustriral Vladimir Lakovič
84. Desanka Maksimović
NAHOD V ŽIVALSKEM VRTU
Prevedel Severin Šali
Ilustriral Sava Nikolić
85. Marja Cerkovnik
DOPOLDANSKI IN POPOLDANSKI OTROCI
Ilustrirala Marjanca Jemec
86. Janez Kuhar (izbor)
OTROŠKE PESMICE
Ilustrirala Marlenka Stupica
87. Ruska pravljica
TRIJE MEDVEDI
Prevedel Pavel Golia
Ilustrirala Roža Piščanec
88. Vera Albreht
BABICA IN TRIJE VNUČKI
Ilustrirala Cita Potokar
89. Ruska pravljica
KUKAVICA
Prevedla Kristina Brenkova
Ilustracije po ruskem izvirniku
90. Ferdo Godina
NA NOVO LETO SE NE SMEŠ UMITI
Ilustrirala Zdenka Golob – Borčić
91. Janez Bitenc (izbor)
OTROŠKE PESMICE
Več ilustratorjev
92. Vera Čapljina
BELI MEDVED FOMKA
Prevedel Davorin Ravljen
Ilustriral Janez Vidic
93. Rahil Baumvol
MODRA ROKAVIČKA
Prevedla Ženja Konjajeva
Ilustracije po ruskem izvirniku
94. Josip Jurčič
JAMA, PO KATERI SE PRIDE NA ONI SVET
Ilustriral Miklavž Omersa
95. Ivan Cankar
PEHAR SUHIH HRUŠK
Ilustrirala Lidija Osterc
96. Slovenski ljudski pravljici
PASTIRČEK; O POVODNEM MOŽU
Ilustrirala Ančka Gošnik – Godec
97. Jens Sigsgaard
PALE SAM NA SVETU
Prevedel Branko Žužek
Ilustriral Rudolf Sablić
98. Janez Bitenc in Mirko Kokol (izbor)
PARTIZANSKE PESMICE
Ilustrirala Nada Lukežič
99. Branka Jurca
GREGEC KOBILICA
Ilustriral Ivan Seljak - Čopič
100. Ela Peroci
ČEBELICE
Ilustrirala Marlenka Stupica
101. Fred Rodrian
OBLAČEK – OVČICA
Prevedla Vera Albreht
Ilustrirala Daniela Háhnová
102. Jacob in Wilhelm Grimm
VELIKAN IN KROJAČEK
Prevedla Vera Albreht,
Ilustriral Bernhard Nast
103. Vlado Ravnik
CVETJE NAŠIH GORA
Ilustriral Vlado Ravnik
104. Viktor Petkovšek
UŽITNE IN STRUPENE GOBE
Ilustriral Vladimir Pirnat
105. Fran Levstik
NAJDIHOJCA
Ilustriral France Mihelič
106. Fran Levstik
KDO JE NAPRAVIL VIDKU SRAJČICO
Ilustrirala Roža Piščanec
107. Oton Župančič
ČREP – NA TLEH JE LONČEK
Ilustrirala Marlenka Stupica
108. France Bevk
(po pravljičnih motivih)
JANKO IN METKA
Ilustrirala Roža Piščanec
109. Stana Vinšek
(izbor Janez Bitenc)
NA LJUBLJANSKEM GRADU
Ilustrirala Marlenka Stupica
110. France Bevk
SPODOBNO SE OBNAŠAJ
Ilustriral Aco Mavec
111. Češka ljudska pravljica
LONČEK, KUHAJ!
Prevedel Fran Bradač
Ilustrirala Lidija Osterc
112. M. Bolšincov
DEČEK IZ NARVSKE STRAŽNICE
Prevedel Pavel Golia
Ilustracije N. Kočergina po izvirniku
113. Cvetko Zagorski
KJE JE MEDO?
Ilustrirala Marlenka Stupica
114. Jacob in Wilhelm Grimm
GOSJA PASTIRICA PRI STUDENCU
Prevedla Mihaela Šarič,
Ilustrirala Nada Lukežič
115. Lili Novy
PIKA – POKA
Ilustrirala Marija Vogelnik
116. Leopold Suhodolčan
MOJ PRIJATELJ JUMBO
Ilustriral Janez Vidic
117. Matevž Hace
POVODENJ
Ilustrirala Nada Lukežič
118. Slovenska ljudska pravljica
(Zapisal Matija Valjavec)
ZLATA PTICA
Ilustrirala Ančka Gošnik – Godec
119. Dragotin Kette
ŠIVILJA IN ŠKARJICE
Ilustrirala Jelka Reichman
120. Voja Carić
BABICA
Prevedla Marija Kovačič
Ilustrirala Ančka Gošnik – Godec
121. Jacob in Wilhelm Grimm
RDEČA KAPICA
Prevedel Fran Albreht
Ilustrirala Marlenka Stupica
122. Kristina Brenkova
KRUHEK
Ilustrirala Marlenka Stupica
123. Desanka Maksimović
TRAVNIŠKI ZVONČEK
Prevedel Ivan Minatti
Ilustrirala Marija Vogelnik
124. Tone Seliškar
MOJA PRVA KNJIGA
Ilustrirala Melita Vovk – Štih
125. Srečko Kosovel
NAŠA BELA MAČICA
Ilustrirala Lidija Osterc
126. Tone Pavček
KAJ JE NAJLEPŠE
Ilustrirala Marlenka Stupica
127. Vlado Ravnik
CVETJE NAŠIH GORA, II. del
Narisal Vlado Ravnik
128. Jacob in Wilhelm Grimm
ZVEZDNI TOLARJI
Ilustrirala Mara Kralj
129. Darinka Petkovšek (izbor)
ŠESTDESET UGANK
Ilustrirala Jelka Reichman
130. Prekmurska ljudska pravljica
O TREH GRAHIH
Ilustrirala Ančka Gošnik – Godec
131. Vera Albreht
ABC
Ilustrirala Marička Koren
133. Jacob in Wilhelm Grimm
TRNULJČICA
Prevedel Fran Albreht,
Ilustrirala Marlenka Stupica
134. Marjanca Šeme
SPOMINI PARTIZANSKE UČITELJICE
Ilustrirala Marjanca Jemec - Božič
135. Gorazd Makarovič
SLOVENSKE PANJSKE KONČNICE
Ilustriral Virgil Dariš
136. Branka Jurca
RDEČI ŠKORENJČKI
Ilustrirala Marjanca Jemec – Božič
137. Otroške ljudske pesmice
(Izbor Kristina Brenkova)
PLEŠI, PLEŠI, ČRNI KOS!
Ilustrirala Marlenka Stupica
138. Ruska pravljica
TRIJE MEDVEDI
Ilustrirala Roža Piščanec
139. Ela Peroci
MUCA COPATARICA
Ilustrirala Ančka Gošnik – Godec
140. Sergej Vošnjak
KRUH, KI GA NI BILO
Ilustrirala Marjanca Jemec – Božič
141. Jacob in Wilhelm Grimm
PEPELKA
Prevedel Fran Albreht
Ilustrirala Danica Rusjan
142. Anton Ingolič
ZGODBA O ČRNOBELI OVČKI
Ilustrirala Cita Potokar
143. Katharine Dessau
DARILA Z MARSA
Prevedel Viljem Heiliger,
Ilustrirala Tinca Stegovec
144. Kristina Brenkova
KOŠČEK SIRA
Ilustrirala Marlenka Stupica
145. Jella Lepman in Hansjörg Schmitthenner
LENA TEREZINKA
Prevedel Cvetko Zagorski
Ilustrirala Lidija Osterc
146. Milko Matičetov (izbor in priredba)
LJUDSKE PESMICE
Ilustrirala Marjanca Jemec - Božič
147. Fran Levstik
KDO JE NAPRAVIL VIDKU SRAJČICO
Ilustrirala Roža Piščanec
148. Jacob in Wilhelm Grimm
BRATEC IN SESTRICA
Prevedel Fran Albreht
Ilustriral Bernhard Nast
149. Kristina Brenkova (izbor)
PRAVLJICE
Prevedla Kristina Brenkova,
Ilustrirala Ančka Gošnik – Godec
150. Oton Župančič
KANGLICA
Lesorezi Marija Vogelnik
151. Jana Milčinski
ZAKAJ STA MATIČEK IN MAJA ZAMUDILA POUK
Ilustrirala Marička Koren
152. Djordje Radišić
DEČEK IN VOJNA
Prevedla Marija Kovačič
Ilustrirala Ančka Gošnik – Godec
153. Branka Jurca
KATKA, STOJ!
Ilustrirala Marjanca Jemec – Božič
154. Slovenske ljudske pesmice
(Izbor in priredba Milko Matičetov)
JURČEK ORJE
Ilustrirala Marjanca Jemec – Božič
155.Ela Peroci
MOJ DEŽNIK JE LAHKO BALON
Ilustrirala Marlenka Stupica
156. Karel Hroch
O GOSKICI, KI SE JE UČILA PETI
Prevedel Fran Bradač
Ilustrirala Marlenka Stupica
157. Fran Roš
LETALEC NEJČEK
Ilustrirala Darinka Pavletič – Lorenčak
158. Stanko Kotnik
DOMOVI NAŠIH PISATELJEV
Ilustrirala Barbara Vidic
159. Ljudske pesmice
GAGAJ, GAGAJ, GOS
Ilustrirala Marija Vogelnik
160. Jože Šmit
KAJ DELA ŽABICA
Ilustriral Milan Bizovičar
161. Zděnek Slaby
ZELENA KAPICA
Prevedel Branimir Kozinc
Ilustrirala Marija Stupica
162. J. K. Erben
LONČEK, KUHAJ!
Prevedel Fran Bradač
Ilustrirala Lidija Osterc
163. Dragotin Kette
ŠIVILJA IN ŠKARJICE
Ilustrirala Jelka Reichman
164. Ljudske pravljice
(Zapisal Milko Matičetov)
LISICA IN PETELIN
Ilustrirala Ančka Gošnik – Godec
165. Darinka Petkovšek (izbor ugank)
ŠVIGA, ŠVAGA, ČEZ DVA PRAGA
Ilustrirala Jelka Reichman
166. Kajetan Kovič
MOJ PRIJATELJ PIKI
Ilustrirala Jelka Reichman
167. Mirko Petrović
DEKLICA S SEDMIMI MANDELJNI
Prevedla Marija Kovačič
Ilustriral Milan Bizovičar
168. Vitomil Zupan
PLAŠČEK ZA BARBARO
Ilustrirala Marija Lucija Stupica
169. Franc Ksaver Meško
LUNA IN ŽABICA
Ilustrirala Marička Koren
170. Rezijanska ljudska pravljica
(Zapisal Milko Matičetov)
DVANAJST UJCEV
Ilustrirala Ančka Gošnik – Godec
171. Dušan Radović
STRAŠNI LEV
Prevedel Ivan Minatti
Ilustriral Štefan Planinc
172. Fran Milčinski
RAZBOJNIK CEFIZELJ IN OBČINSKA BLAGAJNA
Ilustriral Jože Ciuha
173. Zima Vrščaj
SINIČKA NAS JE OBISKALA
Ilustriral Jože Ciuha
174. Slovenska ljudska pravljica
(Zapisala Kristina Brenkova)
PŠENICA – NAJLEPŠI CVET
Ilustrirala Ančka Gošnik – Godec
175. Grigor Vitez
ZRCALCE
Prevedel Jože Šmit
Ilustrirala Danica Rusjan
176. Slovenske ljudske
ŠLO JE ŠLO MEDVEDOVO
Ilustrirala Marija Vogelnik
177. Julian Tuwim
REPICA
Prevedel Lojze Krakar
Ilustriral Borut Pečar
178. Miroslav Košuta
KJE STANUJEŠ, MALA MIŠKA?
Ilustriral Kostja Gatnik
179. Dragotin Kette
BASNI
Ilustriral Jože Centa
180. – 181. France Bevk
BEGAVČKA
Ilustriral Miklavž Omersa
182. Anica Černejeva
ORJEMO, ORJEMO
Ilustrirala Marjanca Jemec – Božič
183. Oton Župančič
UGANKE
Ilustrirala Melita Vovk – Štih
184. Erna Starovasnik
TOPLI POTOK
Ilustriral Ive Šubic
185. Lev Nikolajevič Tolstoj
POVESTICE
Prevedel Cvetko Zagorski
Ilustrirala Alenka Vogelnik
186. Ivan Cankar
PEHAR SUHIH HRUŠK
Ilustrirala Lidija Osterc
187. Svetlana Makarovič
LISJAČEK V LUNINEM GOZDU
Ilustriral Kostja Gatnik
188. Ivan Bizjak
KARMORABIT – MORABIT
Ilustrirala Ančka Gošnik – Godec
189. Cvetko Golar
SVATBA NA POLJANI
Ilustrirala Agata Freyer
190. Fran Roš
VID NIKDARSIT
Ilustrirala Darinka Pavletič – Lorenčak
191. Leopold Suhodolčan
PIPA, KLOBUK IN DOBER NOS
Ilustrirala Darinka Pavletič – Lorenčak
192. Karel Širok
POLŽJA HIŠICA
Ilustrirala Lidija Osterc
193. Tone Seliškar
VELIKA ŽRTEV
Ilustriral Ive Seljak
194. Josip Ribičič
PRVI IZLET
Ilustrirala Marjanca Jemec – Božič
195. Slovenska ljudska pravljica
O PREBRISANI DEKLICI
Ilustrirala Marička Koren
196. Josef Guggenmos
ZAKAJ JE ŽIRAFA TAKO VELIKA
Prevedla Marjana Kobe
Ilustrirala Zdenka Golob – Borčić
197. Branko Ćopić
RAČUNAR RUMENKO
Prevedel Cvetko Zagorski
Ilustriral Slobodan Milić
198. Janez Vipotnik
RUNO
Ilustrirala Darinka Pavletič – Lorenčak
199. Zvonimir Balog
KO SEM ŠE MAJHEN BIL
Prevedel Ivan Minatti
Ilustriral Kostja Gatnik
200. Slovenska ljudska pravljica
(Zapisal Janez Trdina)
LISICA, VOLK IN MEDVED
Ilustriral Božidar Grabnar
201. Vida Brest
PTICE IN GRM
Ilustrirala Melita Vovk – Štih
202. Ljudmila Prunk – Utva
KRAGULJČKI
Ilustriral Matjaž Schmidt
203. Ljudska pravljica
(Zapisal Vinko Möderndorfer)
DOLGOUHEC IN MEDVED
Ilustriral Milan Bizovičar
204. Slovenske basni
PODKOVANA ŽABA
Ilustriral Marjan Manček
205. Ela Peroci
STOLP IZ VOŠČILNIC
Ilustriral Milan Bizovičar
206. Alojz Gradnik
MOJŠKRA MARA
Ilustrirala Kamila Volčanšek
207. Karel Grabeljšek
NAJMLAJŠI PARTIZAN
Ilustriral Božidar Grabnar
208. Afriške ljudske pripovedi
MIŠEK ZMAGOVALEC
Prevedel Vlado Jagodic
Ilustrirala Alenka Vogelnik
209. Claude Aveline
ZGODBI O MAČKU IN SLONU
Prevedla Mira Mihelič
Ilustriral Srečo Papič
210. Zima Vrščaj
7 COFOV ZA 1. MAJ
Ilustriral Štefan Planinc
211. Stevan Raičković
MLIN NA VETER
Prevedel Kajetan Kovič
Ilustriral Srečo Papič
212. Nazim Hikmet
SREČA PRISMUKNJENE ŽENE
Prevedel Ivan Minatti
Ilustrirala Kamila Volčanšek
213. Angleške ljudske otroške pesmice
MOŽ V MESECU
Prevedla Matej Bor in Gitica Jakopin
Ilustriral Milan Bizovičar
214. Bogomir Magajna
POVESTICI O PUNČKI MAJI
Ilustrirala Lidija Osterc
215. Hans Christian Andersen
DEKLICA Z VŽIGALICAMI
Prevedel Rudolf Kresal
Ilustriral Srečo Papič
216. France Bevk
PIKAPOLONICA
Ilustrirala Roža Piščanec
217. Otroške pesmi jugoslovanskih pesnikov
TRINADSTROPNI BOLNIK
Prevedla Niko Grafenauer in Tone Pavček
Ilustriral Milan Bizovičar
218. Desanka Maksimović
ZGODBA O RAZVAJENI CESARIČNI
Prevedel Cvetko Zagorski
Ilustriral Daniel Demšar
219. Branko Žužek
KRUH MOJE MATERE
Ilustriral Boro Pavlović
220. France Forstnerič
JABOLKO
Ilustriral Zdravko Papič
221. Ivo Zorman
RADA BI BILA VELIKA
Ilustrirala Kamila Volčanšek
222. Lojze Zupanc
SINČEK PALČEK
Ilustrirala Irena Majcen
223. Slovenska ljudska pripovedka
HUDOBNA MAČEHA IN PRIDNA PASTORKA
Ilustrirala Alenka Vogelnik
224. Lojze Kovačič
DVA ZMERJALCA
Ilustriral Milan Bizovičar
225. Ezopove basni
KDO LETI NAJVIŠJE
Prevedla Kristina Brenkova
Ilustrirala Ančka Gošnik – Godec
226. Ljudske pravljice
ZLATA RIBICA
Prevedla Kristina Brenkova
Ilustrirala Ančka Gošnik – Godec
227. Partizanske črtice za otroke
MAMICA, SAJ BOM PRIDNA
Ilustriral Ive Seljak – Čopič
228. Venceslav Winkler
MUCKA LIZUNKA
Ilustrirala Marjeta Cvetko
229. Kajetan Kovič
KRIŽEMKRAŽ
Ilustrirala Jelka Reichman
230. Branka Jurca
MARJANKA VSEZNALKA
Ilustrirala Jelka Godec – Tomšič
231. Vladimir Petrovič Katajev
CVETKA SEDEMCVETKA
Prevedel Jurij Rojs
Ilustriral Matjaž Schmidt
232. Gvido Tartalja
MAČJI KAŠELJ IN ŽIVALI
Prevedel Miha Mate
Ilustrirala Marjeta Cvetko
233. Mira Mihelič
TIČEK MATIČEK
Ilustrirala Marička Koren
234. Ljudske pesmice
SINKO NAGAJIVI
Prevedla Gitica Jakopin
Ilustrirala Marlenka Stupica
235. France Bevk
POMEDIŠKA
Ilustrirala Lidija Osterc
236. Slovenske ljudske pripovedi
(Izbor Kristina Brenkova)
ZAKAJ TEČE PES ZA ZAJCEM
Ilustrirala Ančka Gošnik – Godec
237. Makedonska ljudska pravljica
KOKOŠKA IN DVANAJST PIŠČANCEV
Prevedel Ivan Minatti
Ilustrirala Dunja Furlani
238. Beno Zupančič
LUKA
Ilustriral Milan Bizovičar
239. Jacques Prévert
LEVIČ V KLETKI
Prevedel Aleš Berger
Ilustriral Kostja Gatnik
240. Janosch
ČEPICA NEVIDNICA
Prevedla Marjana Kobe
Ilustriral Marjan Manček
241. Ciril Kosmač
MEDVEJKE
Ilustrirala Marjanca Jemec – Božič
242. Ruska ljudska pripovedka
ZAJČKOVA HIŠICA
Prevedel Pavel Golia
Ilustrirala Irena Majcen
243. Srečko Kosovel
NAŠA BELA MAČICA
Ilustrirala Lidija Osterc
244. Slovenska ljudska pripovedka
VOLK, PES IN MAČKA
Ilustrirala Kamila Volčanšek
245. Elsa Lira Gaiero
ZELENA ŽABICA
Prevedel Miro Bajt
Ilustriral Srečo Papič
246. Branko Hofman
TONKA PACONKA
ilustriral Marjan Manček
247. Dragan Lukić
OTROCI IN VELIKANI
Prevedel Ivan Minatti
Ilustrirala Dunja Furlani
248. Boris Vladimirovič Zahoder
SIVČEK
Prevedel Jurij Rojs
Ilustriral Dušan Klun
249. Miško Kranjec
KOST
Ilustriral Savo Sovre
250. Zdeněk Vyhlídal
O ČLOVEKU, KI JE VSE VEDEL
Prevedla Zdenka Škerlj – Jerman
Ilustrirala Marička Koren
251. Milovan Danojlić
KAKO SPIJO TRAMVAJI
Prevedel Niko Grafenauer,
Ilustrirala Jelka Godec – Tomšič
252. Josip Ribičič
ŠTRUKELJČEK
Ilustrirala Marička Koren
253. Franc Belčič
BREZ PREGLAVICE ZA BISTRE GLAVICE
Ilustrirala Marjeta Cvetko
254. Smiljan Samec
LESENI KONJIČEK
Ilustriral Milan Bizovičar
255. Advan Hozić
VELIKA POMOČ
Prevedel Ivo Minatti
Ilustriral Božidar Grabnar
256. Karelske pravljice
ČAROBNI MLINČEK
Prevedla Zdenka Jerman
Ilustriral Kostja Gatnik
257. Tone Čufar
PETROV DOBITEK
Ilustrirala Marjeta Cvetko
258. Hans Fallada
ZGODBA O ZGODBICI
Prevedel Lojze Kovačič
Ilustriral Marjan Manček
259. Eleanor Farjeon
VRTNICE MALE GOSPODIČNE
Prevedla Katja Fistrovič
Ilustrirala Kamila Volčanšek
260. Gvido Tartalja
MAMA ŽABA IN ŽABČKI
Prevedel Ivan Minatti
Ilustriral Daniel Demšar
261. Bojan Pisk
KO SE SMEJEM, VSE RAZGREJEM
Ilustrirala Marjanca Jemec – Božič
262. Slovenska ljudska pravljica
(Zapisala Ana Pintarič)
RAČKE, MRAVLJE IN ČEBELICE
Ilustrirala Ančka Gošnik – Godec
263. Severin Šali
TEČE TO IN TEČE ONO
Ilustrirala Marjeta Cvetko
264. Paul Éluard
KRILČICA
Prevedel Aleš Berger
Ilustrirala Kamila Volčanšek
265. Romske pesmice
ROMSKA USPAVANKA
Prevedel Jože Olaj
Ilustrirala Marička Koren
266. Miha Matè
ŠOLA IGRAČ
Ilustrirala Jelka Reichman
267. Ivica Vanja Rorić
POREDNI MEDVEDEK
Prevedel Ivan Minatti
Ilustrirala Jelka Godec – Tomšič
268. Pavle Zidar
BARBARIN DEŽNIK
Ilustriral Alojz Zorman
269. Aleksandar Popovski
ZGODBA O UČILNICI
Prevedel Ivan Minatti
Ilustrirala Anka Hribar – Košmerl
270. Katja Špurova
PRI MATERI
Ilustrirala Lidija Osterc
271. Danilo Lokar
NA POT
Ilustrirala Marjanca Jemec – Božič
272. Małgorzata Musierowicz
KAJ IMAM
Prevedla Zdenka Škerlj – Jerman
Ilustrirala Jelka Reichman
273. Ezopove basni
(Izbrala Kristina Brenkova)
KDO LETI NAJVIŠJE
Prevedla Kristina Brenkova
Ilustrirala Ančka Gošnik – Godec
274. Makedonska ljudska pravljica
PETELIN IN SONCE
Prevedel Maks Robič
Ilustrirala Jana Vizjak
275. Igo Gruden
JOŽEK IMA HIŠKO
Ilustrirala Marjanca Jemec – Božič
276. Kitajske živalske pravljice
LAHKOVERNI SRNJAČEK
Prevedla Maja Lavrač
Ilustriral Andrej Trobentar
277. Mirjana Stefanović
ŠOLA ZA VELIKE
Prevedel Ivan Minatti
Ilustriral Matjaž Schmidt
278. Bolesłav M. Dloguszewski
O MODREM KMETU
Prevedla Zdenka Jerman
Ilustrirala Marjeta Cvetko
279. Josip Stritar
POD LIPO
Ilustriral Srečo Papič
280. Oscar Wilde
SEBIČNI VELIKAN
Prevedel Ciril Kosmač
Ilustrirala Kamila Volčanšek
281. Ludvik Mrzel
UPORNIK
Ilustriral Danijel Demšar
282. Gitica Jakopin
ANINA USPAVANKA
Ilustrirala Marjeta Cvetko
283. Branko Hofman
KDO MAMICI SOLI PAMET
Ilustrirala Nevenka Gregorčič
284. Karel Grabeljšek
BOJAN
Ilustriral Igor Rehar
285. Kristina Brenkova
KANGLICA KAŠE
Ilustriral Miroslav Šuput
286. Ištván Csukás
UBOGI ARTUR CMOK
Prevedel Jože Olaj
Ilustriral Ferenc Sajdik
287. Jean Joubert
BELA SOVA IN MODRA MIŠ
Prevedel Aleš Berger
Ilustrirala Zora Stančič
288. Dušan Đurišić
MAMINA METULJA
Prevedel Ivan Minatti
Ilustrirala Eva Heimer
289. Karelijske pravljice
KRALJEVSKI PRAVLJIČAR
Prevedel Vlado Jagodic
Ilustrirala Irena Majcen
290. Peter Hacks
PRAVŠNJIK V NEPRAVEM OKNU
Prevedla Mira Miladinović
Ilustriral Zvonko Čoh
291. Neža Maurer
TELEVIZIJSKI OTROCI
Ilustriral Milan Bizovičar
292. Kirsti Kivinen in Annami Poivaara
ROJSTNI DAN PIKAPOLONICE PIKE
Prevedla Jelka Ovaska – Novak,
Ilustrirala Mojca Cerjak
293. Dragiša Penjin
KANARČEK V KLOBUKU
Prevedla Neža Maurer
Ilustriral Milan Erič
294. Uwe Kant
KAKO JE ŠEL JANEK ISKAT ZGODBO
Prevedla Mira Miladinović
Ilustriral Marjan Manček
295. Zlata Vidaček
ZIBELKA V PESKU
Prevedel Ivan Minatti
Ilustrirala Zora Stančič
296. Romunska ljudska pesem
OVČKA MIORICA
Prevedla Katja Špur
Ilustrirala Jana Vizjak
297. Marjeta Dajčman
V GOZDU IMAM PRIJATELJE
Ilustrirala Jelka Godec – Schmidt
298. Slovenska ljudska pravljica
(Zapisal A. Benigar)
PRAPROTNO SEME
Ilustrirala Irena Majcen
299. Češka ljudska pravljica
ČAROBNA PIŠČALKA
Prevedla Gitica Jakopin
Ilustrirala Kamila Volčanšek
300. Armenska ljudska pravljica
ZANIKRNICA HURI
Prevedel Cvetko Zagorski
Ilustriral Jurij Pfeifer
301. Albanska ljudska pravljica
KDO SE JE USTRAŠIL
Prevedla Kristina Brenkova,
Ilustriral Branko Drekonja
302. Slovenske ljudske pesmice
TUJČICA MAVČICA
Ilustriral Marjan Manček
303. Letonska ljudska pravljica
MIZA V GOZDU
Prevedla Božena Legiša
Ilustriral Daniel Demšar
304. Franjo Frančič
MALE PRAVLJICE
Ilustrirala Zora Bitenc
305. Polonca Kovač
O DVEH OBČUTLJIVKAH
Ilustriral Zvonko Čoh
306. Manko Golar
POLŽEK JE ZAKLENIL HIŠICO
Ilustrirala Jelka Godec – Schmidt
307. Alenka Glazer
DEŽNIKI
Ilustrirala Alenka Pirnar
308. Horacio Quiroga
LENA ČEBELA
Prevedel Miro Bajt
Ilustriral Žiga Okorn
309. Venceslav Winkler
PISANA ŽOGA
Ilustriral Božidar Grabnar
310. Indijanska ljudska pravljica
DROZG IN LISICA
Prevedla Kristina Brenkova
Ilustriral Daniel Demšar
311. Afriška ljudska pravljica
KAJ JE NAJBOLJŠE
Prevedla Kristina Brenkova
Ilustrirala Marjeta Cvetko
312. Slovenska ljudska pripoved
(Zapisala Lea Fatur)
PŠENICA – NAJLEPŠI CVET
Ilustrirala Ančka Gošnik – Godec
313. Grigor Vitez
RISATI NI LAHKO
Prevedel Jože Šmit
Ilustrirala Alenka Sottler
314. Miloš Macourek
BARBKA IN LIZIKE
Prevedla Marjana Samide
Ilustrirala Tamara Pečak
315. Lojze Beltram
UGANKE
Ilustriral Marjan Manček
316. Oli Elčin
STEKLENA VRTNICA
Prevedla Marjana Samide
Ilustriral Andrej Trobentar
317. Šimo Ešić
KAKO NASMEJATI MAMO
Prevedla Neža Maurer
Ilustrirala Irena Majcen
318. Jacob in Wilhelm Grimm
ZVEZDNI TOLARJI
Prevedel Fran Albreht
Ilustrirala Mara Kralj
319. Gianni Rodari
MIŠKA IZ STRIPOV
Prevedla Evelina Umek
Ilustriral Marjan Manček
320. Ödön von Horvath
SODOBNA PRAVLJICA
Prevedla Vladka Štivan
Ilustrirala Marija Lucija Stupica
321. Turkmenska ljudska pravljica
MODRO GRANATNO JABOLKO
Prevedla Marjana Samide
Ilustriral Andrej Trobentar
322. Ružena Červenková
SKOKICA IN ŽABON SMOLON
Prevedla Zdenka Jerman
Ilustriral Boštjan Plesničar
323. Arabske basni
BASNI
Prevedla Margit Podvornik in Mohsen Alhady
Ilustriral Daniel Demšar
324. Matej Bor
PALČKI – PIHALČKI
Ilustrirala Alenka Sottler
325. Terry Jones
PETER ENKORAK
Prevedla Vladka Štivan
Ilustriral Petar Meseldjija
326. Reiner Zimnik
DEŽEVNI MATEVŽEK
Prevedla Marjana Kobe,
Ilustriral Janez Lapajne
327. Jacob in Wilhelm Grimm
TRI PERESA
Prevedla Polonca Kovač
Ilustrirala Kamila Volčanšek
328. Erich Kästner
MAME NI DOMA
Prevedla Marjana Kobe
Ilustriral Štefan Planinc
329. Lucyna Krzemienicka
O STARKI ZIMI IN NJENIH POMOČNIKIH
Prevedla Zdenka Jerman
Ilustrirala Alenka Sottler
330. Margaret Springer
ČE SI ZAŽELIŠ NOSOROGA
Prevedla Katarina Minatti
Ilustriral Edo Podreka
331. Ifigenija Simonović
PUNČKA Z GRDIMI LASMI
Ilustrirala Irena Majcen
332. René Guillot
KROKODIL TAKUMAN
Prevedla Marjana Kobe
Ilustriral Oliver Marčeta
333. Hana Doskočilová
MESECA V MORJU NE UJAMEŠ
Prevedla Zdenka Jerman
Ilustriral Aleš Sedmak
334. Franček Rudolf
LEPA MUCA IN LEPI MUC
Ilustrirala Maja Jančič
335. Luko Paljetak
ZVEZDA DANÍCA
Prevedla Mojca Mihelič
Ilustrirala Jelka Godec – Schmidt
336. Ljudske pesmi z vsega sveta
SINKO NAGAJIVI
Prevedla Gitica Jakopin
Ilustrirala Marlenka Stupica
337. Janja Polanec
SONCE JE DOBILO PEGE
Ilustrirala Maja Jančič
338. Erna Gregorič
DUŠICA IZ OBLAČKA
Ilustrirala Mojca Cerjak
339. Barbara Andrews
ŽALOSTNI PRINC
Prevedla Katarina Minatti
Ilustriral Miroslav Šuput
340. Antoinette Wehrmann
SMOLČEK IN ŠPELA POČASNELA
Prevedel Cvetko Zagorski
Ilustrirala Irena Majcen
341. Masao Tsurumi
GUGALNIKOVO DREVO
Prevedla Erika Vouk
Ilustriral Andrej Trobentar
342. Ervin Fritz
MAVRICA MAVRA
Ilustriral Hua Quing
343. Basni severnoameriških Indijancev
OREL Z DVEMA ŽENAMA
Prevedla Margit Podvornik – Alhady,
Ilustrirala Alenka Sottler
344. James Krüss
PRIPOVEDKA O ZAMORSKEM KUHARJU MARTINU
Prevedla Marjana Kobe
Ilustrirala Jelka Godec – Schmidt
345. Max Velthuijs
POLPALČEK NAJDE SREČO
Prevedla Erika Vouk
Ilustriral Gorazd Vahen
346. Paul E. Stawski
NEZNOSNI FREDI
Prevedla Katarina Minatti
Ilustrirala Marija Lucija Stupica
347. Donatella Ziliotto
NEVIDNI KONJ
Prevedla Evelina Umek
Ilustriral Matjaž Schmidt
348. Roger Duvoisin
PETUNJA
Prevedla Marjana Kobe
Ilustrirala Irena Majcen
349. Sara Cone Bryant
MUCA IN PAPIGA
Prevedla Marjana Kobe
Ilustrirala Marjanca Jemec – Božič
350. Bina Štampe – Žmavc
ZRNCA SONCA
Ilustriral Daniel Demšar
351. Dane Zajc
TA ROŽA JE ZATE
Ilustrirala Jelka Godec – Schmidt
352. Václav Čtvrtek
ZGODBA O VILI AMALIJI
Prevedla Bilka Mate
Ilustriral Andrej Trobentar
353. Rezijanska ljudska pravljica
(Zapisal Milko Matičetov)
DVANAJST UJCEV
Ilustrirala Ančka Gošnik – Godec
354. Toby Speed
O GUMBU, KI JE PLEZAL
Prevedla Katarina Minatti
Ilustriral Svjetlan Junaković
355. Nina Mazi
MEDVEDJI PIKNIK
Ilustrirala Jelka Reichman
356. Italo Calvino
DENAR NAREDI VSE
Prevedla Tea Štoka
Ilustrirala Kamila Volčanšek
357. Sergej Mihalkov
ZAJEC – LAŽNI BOLNIK
Prevedla Ana Brvar
Ilustrirala Jelka Godec – Schmidt
358. Kristina Brenkova
HIŠA OB POTOKU
Ilustrirala Jelka Godec – Schmidt
359. Dim Zupan
ZOBEK NA DOPUSTU
Ilustriral Roman Peklaj
360. Vinko Möderndorfer
MADONCA FLETEN SVET
Ilustrirala Maja Jančič
361. Jože Snoj
ENKRAT, KO BO OČKA MAJHEN
Ilustriral Marjan Manček
362. Nada Križnar
ZGODBA O VETRU
Ilustrirala Irena Majcen
363. Kajetan Kovič
BANANE
Ilustriral Marjan Manček
364. Simona Čufer
O PRAVLJICI, KI SE JE IZGUBILA
Ilustrirala Mojca Cerjak
365. Lilijana Praprotnik – Zupančič
TO JE ...
Ilustrirala Jelka Godec – Schmidt
366. Vojan Tihomir Arhar
IMENITNIKI Z ZELENEGA DVORA
Ilustrirala Jelka Godec – Schmidt
367. Irena Androjna
O VELIKANU, KI JE KRADEL LETNE ČASE
Ilustrirala Maja Jančič
368. Virginia Woolf
ZAVESA LUŽNIKOVE TETE
Prevedla Jana Unuk,
ilustrirala Ana Košir
369. Feri Lainšček
OTO IN OTO IN MARUŠA
Ilustrirala Ana Košir
370. Neža Maurer
OD SREDE DO PETKA
Ilustrirala Barbara Stupica
371. Ela Peroci
HIŠICA IZ KOCK
Ilustriral Svjetlan Junaković
372. Legenda Indijancev Tupi
KAKO JE NASTALA MANIOKA
Prevedel Milan Rebula
Ilustriral Lucijan Reščič
373. Lene Skumanz – Mayer
ZGODBE O TINU
Prevedla Alenka Beg - Lauko
Ilustrirala Mojca Cerjak
374. Henrietta Tremlett
LASTOVKA
Prevedla Jana Unuk,
Ilustrirala Jelka Godec – Schmidt
375. Branko Rudolf
HUDA MRAVLJICA
Ilustrirala Maša Kozjek
376. Anja Štefan
ČMRLJ IN PIŠČALKA
Ilustrirala Alenka Sottler
377. Andrej Rozman Roza
ČRVIVE PESMI
Ilustriral Zvonko Čoh
378. Oton Župančič
UGANKE
Ilustriral Marjan Manček
379. Slovenske ljudske pesmi za otroke
(Izbrala Slavica Remškar)
SKRINJA PISANA
Ilustrirala Ančka Gošnik – Godec
380. Svetlana Makarovič
POD MEDVEDOVIM DEŽNIKOM
Ilustriral Gorazd Vahen
381. Bina Štampe – Žmavc
PISMONOŠA HUBERT
Ilustriral Svjetlan Junaković
382. Andrej Rozman – Roza
KRAVA, KI JO JE PASEL MIHEC
Ilustriral Zvonko Čoh
383. Anna Swirszczynska
MALI RAKEC
Prevedla Jana Unuk
Ilustrirala Mojca Cerjak
384. Slovenska ljudska pravljica
(Priredila Anja Štefan)
ZLATO KRALJA MATJAŽA
Ilustrirala Suzana Bricelj
385. Fran Levstik, Josip Stritar
CVILIMOŽEK
Ilustriral Silvan Omerzu
386. Peter Svetina
O MROŽKU, KI SI NI HOTEL STRIČI NOHTOV
Ilustrirala Mojca Osojnik
387. Slavica Remškar (izbor)
UGANKE O ŽIVALIH
Ilustrirala Jelka Reichman
388. Slavko Jug
POČESANE RIBE
Ilustriral Silvan Omerzu
389. Polonca Kovač
MALI MEDO
Ilustrirala Jelka Reichman
390. Michio Mado
ČUDEŽNI ŽEP
Prevedla Peter Svetina in Janja Majcen
Ilustrirala Alenka Sottler
391. Fran Milčinski
RAZBOJNIK CEFIZELJ IN OBČINSKA BLAGAJNA
Ilustriral Zvonko Čoh
392. Vida Brest
PRODAJAMO ZA GUMBE
Ilustrirala Marjanca Jemec – Božič
393. Koroška pripovedka
HVALEŽNI MEDVED
Ilustrirala Jelka Godec – Schmidt
394. Zvezdana Majhen
KAM KAKA SONCE
Ilustrirala Ana Košir
395. Andrej Rozman – Roza
BALON VELIKAN
Ilustriral Matjaž Schmidt
396. Ivan Cankar
PEHAR SUHIH HRUŠK
Ilustrirala Jelka Godec – Schmidt
397. Svetlana Makarovič
POD MEDVEDOVIM DEŽNIKOM
Ilustriral Gorazd Vahen
398. Damjana Kenda – Hussu
KAKO SE KUHA MULA
Ilustriral Svjetlan Junaković
399. Andrej Rozman – Roza
UGANKE
Ilustriral Zvonko Čoh
400. Ruska ljudska pravljica
MEDVED IŠČE PESTUNJO
Prevedla Marjana Kobe
Ilustrirala Polona Lovšin
401. Lili Novy
PIKA – POKA
Ilustriral Marjan Manček
402. Peter Svetina
MROŽEK DOBI OČALA
Ilustrirala Mojca Osojnik
403. Marko Simčič
ČAROBNI KOMBI
Ilustriral Matjaž Schmidt
404. Yves Pinguilly in Sarang Seck
O DEČKU, KI JE POLULAL PUTKE
Prevedla Mojca Medvedšek
Ilustrirala Florence Kœnig
405. Cvetka Sokolov
RDEČA HIŠA
Ilustriral Peter Škerl
406. Slovenske basni
ZAJEC IN LISICA
Izbrala in priredila Anja Štefan
Ilustrirala Jelka Godec Schmidt
407. Niko Grafenauer
PEDENJHIŠICA
Ilustriral Marjan Manček
408. Andrej Rozman Roza
MARELA
Ilustriral Zvonko Čoh
409. Miroslav Košuta
DVOREC
Ilustrirala Polona Lovšin
410. Rotraut Susanne Berner
AH NE – DAJ NO
Prevedla Alenka Veler
411. Branka Jurca
SNEŽAKI V VRTCU
Ilustrirala Ančka Gošnik Godec
412. Ole Könnecke
ANTON ZNA ČARATI
Prevedla Alenka Veler
413. Peter Svetina
PESMI IZ PRALNEGA STROJA
Ilustriral Damijan Stepančič
414. Miklavž Komelj
ZVERINICE
Ilustriral Marjan Manček
415. Romska pravljica/Romani paramisi
KAKO SO NASTALE GOSLI/SAR ULI I HEGEDUVA
Prevedel Niko Kuret
V romščino prevedel Romeo Cener
Ilustrirala Suzi Bricelj
416. Polonca Kovač
KLEPETAVA ŽELVA
Ilustrirala Polona Lovšin
417. Anja Štefan
ŠTIRI ČRNE MRAVLJICE
Ilustriral Zvonko Čoh
418. Češka ljudska
LONČEK, KUHAJ
Prevedel Fran Bradač
Ilustriral Dušan Klun
419. Nataša Konc Lorenzutti
SKRIVALIŠČE
Ilustriral Matjaž Schmidt
420. Cvetka Sokolov
PRIDI, GREVA NA SPREHOD
Ilustrirala Ana Zavadlav
421. Nina Mav Hrovat
O KRALJU, KI NI MARAL POSPRAVLJATI
Ilustrirala Suzi Bricelj
422. Zdravko Duša
KJE SO DOMA DOBRI MOŽJE
Ilustriral Peter Škerl
423. Irska ljudska pravljica
RDEČA KOKOŠKA
Ilustrirala Maša Kozjek
424. Ivan Belišev
TRMOGLAVI MUCEK
Ilustrirala Marjanca Jemec Božič
425. Peter Svetina
RINGARAJA
Ilustriral Marjan Manček
426. Miklavž Komelj
KAKO STA SE GOSPOD IN GOSPA POMIRILA
Ilustriral Zvonko Čoh
427. Desa Muck
KO SE ŽELVA IZGUBI …
Ilustriral Peter Škerl
428. Aleš Berger
NONO Z BLEDA
Ilustriral Marjan Manček
429. Kazuno Kohara
HIŠA DUHOV
Prevedla Tatjana Cestnik
430. Lucija Stepančič
MARTINČEK IN DINOZAVRI
Ilustriral Damijan Stepančič
431. Tina Bačič
MOJ PRIJATELJ ZMAJ
Ilustrirala Maša Kozjek
ZLATA ČEBELICA
Izdano ob 50-letnici Založbe Mladinska knjiga leta 1995
I. Slovenska ljudska pravljica s Tolminskega
POVODNI MOŽ
Ilustriral Maksim Gaspari
II. Fran Milčinski
ZLATA HRUŠKA
Ilustriral France Podrekar
III. Japonska pravljica
MARELIČIN SIN
Prevedel Pavle Holeček
Ilustriral Maksim Sedej
IV. Slovenska ljudska pravljica
PŠENICA – NAJLEPŠI CVET
Ilustrirala Ančka Gošnik – Godec
2 POSEBNE IZDAJE ZBIRKE ČEBELICA
ZLATA ČEBELICA 1 (2003)
Petdeset najlepših
ZLATA ČEBELICA 2
Še petdeset najlepših (2007)
TRI ČEBELICE: Uganke o živalih, Mali rakec, Krava, ki jo je pasel Mihec (2008)


Upravni postopki

Vsebina knjige
#Uvod
#Temeljni koncepti
#Upravni postopki in njihovi instituti v Republiki Sloveniji in po svetu
1 O avtorjih
Ta knjiga predstavlja študentski projekt .
Avtorji smo sodelujoči visokošolski učitelji in sodelavci Fakultete za upravo, skupaj s študenti podiplomskega bolonjskega študijskega programa Uprava, ki vsebine pripravljajo od leta 2013/2014 kot del študijskih obveznosti pri predmetu Upravno procesno pravo. Nosilna mentorja pri usmerjanju dela študentov: izr. prof. Polonca Kovač in doc. dr. Mitja Dečman.
Delo na tem projektu povezujemo z raziskovalno-aplikativnim portalom , vzpostavljen leta 2009 in voden prek FU UL in Ministrstva RS za notranje zadeve.

Knjige
Upravni postopki
Pravo