базове насіння; ДН - добазове насіння; СН - сертифіковане насіння; СН1 - сертифіковане насіння першої генерації; СН2 - сертифіковане насіння другої генерації; ЦЧС - цитоплазматична чоловіча стерильність; F1 - насіння першого покоління гібриду. II. Польове оцінювання репродукційних або маточних посівів цукрових, кормових буряків 1. Польове оцінювання насіннєвих посівів репродукційних або маточних посівів цукрових, кормових буряків (далі - насіннєві посіви) для подальшого виробництва насіння категорії БН, призначеного для реалізації, проводяться виключно аудиторами із сертифікації (агрономами-інспекторами), які є посадовими особами державного підприємства, що входить до сфери управління Мінекономіки. Польові оцінювання насіннєвих посівів для подальшого виробництва насіння категорії СН можуть проводитися будь-якими аудиторами із сертифікації (агрономами-інспекторами) за умови вибіркового оцінювання таких робіт аудитором із сертифікації (агрономом-інспектором), який є посадовою особою державного підприємства, що входить до сфери управління Мінекономіки. У разі необхідності до цих робіт можуть залучатися фахівці із захисту та карантину рослин, а також представник організації-замовника насіннєвої продукції. Польові обстеження насіннєвих посівів для подальшого виробництва насіння категорії БН, не призначеного для реалізації, здійснюються спеціалістами науково-дослідних установ, селекціонерами, власниками або підтримувачами сортів і гібридів. 2. Польове оцінювання насіннєвих посівів сортів-популяцій гібридів (роздільно за компонентами) проводиться: для висадкового способу - у другій половині вересня; для безвисадкового способу - у першій половині жовтня. 3. До початку проведення польового оцінювання насіннєвих посівів аудитором із сертифікації (агрономом-інспектором) перевіряються: документи на висіяне насіння; документи, що підтверджують право на використання сорту рослин (патент та/або свідоцтво про державну реєстрацію сорту рослин, та/або ліцензійний договір про використ


об’єкт перевірки безпеки автомобільних доріг

автомобільна дорога загального користування або її ділянка, на якій планується проведення перевірки безпеки автомобільної дороги; ризики - наявність недоліків дорожньої обстановки, які в разі несприятливого збігу обставин можуть призвести до виникнення дорожньо-транспортних пригод та/чи вплинути на тяжкість їх наслідків. Інші терміни в цьому Порядку вживаються в значенні, наведеному в Законі України «Про автомобільні дороги». 3. Перевірку безпеки автомобільних доріг проводять інженер з перевірки безпеки автомобільних доріг, аудитор з безпеки автомобільних доріг або юридичні особи,що залучили таких осіб. 4. Перевірка безпеки автомобільних доріг може проводитися планово або позапланово. Замовник щороку до 01 лютого затверджує план проведення перевірок безпеки автомобільних доріг на поточний рік, у якому визначає довжину об’єкта перевірки безпеки автомобільних доріг із зазначенням його початку та кінця (км, м та/або GPS-координати (широта/довгота)) 5. Позапланова перевірка безпеки автомобільних доріг на ділянці автомобільної дороги, яку визначено аварійно-небезпечним місцем (ділянкою) або місцем концентрації дорожньо-транспортних пригод, проводиться із залученням працівників Національної поліції, в строк, визначений Порядком виявлення аварійно-небезпечних ділянок та місць концентрації дорожньо-транспортних пригод, що затверджується наказом Міністерства розвитку громад та територій України. {Пункт 5 із змінами, внесеними згідно з Наказом Міністерства розвитку громад та територій № 948 від 04.06.2025 } 6. Замовник визначає обсяг проведення перевірки безпеки автомобільних доріг, зокрема щодо візуального обстеження об’єкта перевірки безпеки автомобільних доріг у темну пору доби, у певний день тижня, у години з високою інтенсивністю дорожнього руху, щодо строку проведення перевірки безпеки автомобільних доріг, кількості осіб, які проводитимуть перевірку безпеки автомобільних доріг. 7. Замовник надає виконавцю документи та інформацію щодо об’єктів перевірки безпеки автомобіл


коротколатентні слухові викликані потенціали (далі

КСВП) є об’єктивним методом діагностики слуху, що дозволяє оцінити функціональний стан слухової системи на рівні завитка внутрішнього вуха, слухового нерва та слухових шляхів у стовбурі мозку. Процедура передбачає використання одноразових поверхневих датчиків, які розміщуються у лобній та потиличній ділянках та на плечі, реєструючи електрофізіологічну активність мозку у відповідь на звукові стимули. Нейронна відповідь характеризується наявністю п’яти послідовних хвиль, що відображають активацію слухових структур, починаючи від слухового нерва до верхньої оливи стовбура мозку. Результати тесту автоматично аналізуються шляхом порівняння форми отриманих хвиль із еталонним зразком; {Абзац другий пункту 3 розділу I із змінами, внесеними згідно з Наказом Міністерства охорони здоров'я № 845 від 20.05.2025 } отоакустична емісія (далі — ОАЕ) — це акустичний сигнал, який генерується у внутрішньому вусі внаслідок активності зовнішніх волоскових клітин завитки (кохлеї) у відповідь на звуковий стимул і/або у стані спокою. Цей сигнал поширюється назад через слуховий прохід і реєструється за допомогою спеціального мікрофона, що дозволяє оцінити функціональний стан зовнішніх волоскових клітин. Під час виконання дослідження у вушний канал подається звуковий стимул, який може бути транзієнтним (клік) для охоплення широкого спектра частот або частотоспецифічним, що утворюється взаємодією двох чистих тонів у кохлеї. Звуковий сигнал передається через середнє вухо до завитки, де активує базилярну мембрану. Зовнішні волоскові клітини, реагуючи на стимул, підсилюють амплітуду звукової хвилі за допомогою електромеханічного механізму, генеруючи зворотний акустичний сигнал. Цей сигнал фіксується високочутливим мікрофоном, розташованим у слуховому каналі, і аналізується за допомогою спеціального програмного забезпечення. {Абзац третій пункту 3 розділу I із змінами, внесеними згідно з Наказом Міністерства охорони здоров'я № 845 від 20.05.2025 } Інші терміни вживаються у значеннях, наведених у З


засіб радіочастотного моніторингу

комплекс спеціалізованого радіотехнічного та допоміжного обладнання, призначений для збирання даних параметрів випромінювання радіообладнання та випромінювальних пристроїв; порушення параметрів експлуатації - експлуатація радіообладнання з порушенням зазначених у присвоєнні радіочастот параметрів та умов експлуатації; сенсорна мережа - стаціонарні засоби радіочастотного моніторингу, що складають сукупність сенсорних комплексів, інформаційно-комунікаційного обладнання та спеціалізованого програмного забезпечення для постійного автоматичного збору даних параметрів випромінювання радіообладнання, стану використання радіочастотного спектра в зоні доступності сенсорних комплексів, визначення зайнятості смуг радіочастот, а також виявлення порушень параметрів експлуатації радіообладнання. Інші терміни у цьому Порядку вживаються у значеннях, наведених у Законі України «Про електронні комунікації» (далі - Закон). II. Завдання та складові радіочастотного моніторингу 1. Основними завданнями радіочастотного моніторингу є: 1) визначення відповідності параметрів випромінювання радіообладнання технічним та експлуатаційним умовам присвоєнь радіочастот, які впливають на електромагнітну сумісність, вжиття заходів по усуненню виявлених невідповідностей


адреса електронної пошти користувача (заявника

вказана користувачем при реєстрації електронного кабінету адреса електронної пошти


ведення консульського обліку в електронній формі (е-Облік

спосіб пересилання заяв та документів, передбачених Порядком, в електронній формі он-лайн засобами Інтернету та інформаційно-комунікаційної системи «е-Консул» (далі — система «е-Консул»)


інформаційне повідомлення

автоматично сформоване системою «е-Консул» повідомлення щодо статусу розгляду заяви або підтвердження факту вчинення дії з питань консульського обліку в електронній формі, що надсилається онлайн на адресу електронної пошти заявника та відображається в його електронному кабінеті. Інші терміни в цих Вимогах вживаються у значеннях, визначених Порядком , Положенням про інформаційно-комунікаційну систему «е-Консул» , затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 16 серпня 2024 року № 945 (далі — Положення), а також Законами України «Про електронні комунікації» , «Про інформацію» , «Про захист інформації в інформаційно-комунікаційних системах» , «Про захист персональних даних» , «Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги» , «Про електронні документи та електронний документообіг» . {Пункт 2 розділу I в редакції Наказу Міністерства закордонних справ № 129 від 12.03.2025 } 3. Вимоги встановлюють процедуру організації ведення е-Обліку дистанційно з використанням технічних і програмних засобів системи «е-Консул» та Інтернету для забезпечення пересилання передбачених Порядком заяв та документів в електронній формі. 4. Організація ведення е-Обліку забезпечується засобами системи «е-Консул» і передбачає електронну взаємодію між користувачем (заявником) та оператором відповідного суб’єкта системи «е-Консул», а також електронну інформаційну взаємодію системи «е-Консул» із зазначеними у пункті 13 Положення електронними інформаційними ресурсами відповідно до Положення з метою ідентифікації особи, перевірки інформації (відомостей), що подається особою з використанням порталу «е-Консул» (у тому числі перевірки повноважень законного представника), та дотримання встановлених законодавством обмежень під час вчинення консульських дій в посольствах і консульських установах України в умовах воєнного стану за заявами громадян України чоловічої статі віком від 18 до 60 років і перевірки дійсності військово-облікових документів. {Пункт 4 розділу I в редакції Наказу Мін

електронному кабінеті
консульського обліку


об’єкт перевірки

розпорядчі документи будь-якого виду (накази, розпорядження, постанови, рішення, крім актів персонального характеру), а також інші документи суб’єкта перевірки; скасування нормативно-правового акта - визнання в установленому законодавством порядку недійсним з дати прийняття незареєстрованого у відповідному органі юстиції нормативно-правового акта, що підлягав державній реєстрації; суб’єкт перевірки - міністерства, інші органи виконавчої влади, які є суб’єктами нормотворення, а також інші органи, нормативно-правові акти яких відповідно до законодавства підлягають державній реєстрації в органах юстиції. 3. Контроль за додержанням законодавства про державну реєстрацію нормативно-правових актів здійснюється: Міністерством юстиції України - щодо актів міністерств, інших центральних органів виконавчої влади, які є суб’єктами нормотворення, а також інших органів, нормативно-правові акти яких відповідно до законодавства підлягають державній реєстрації, адміністрації морських портів України (державного підприємства «Адміністрація морських портів України»); міжрегіональними управліннями Міністерства юстиції України - щодо актів органів виконавчої влади Автономної Республіки Крим, обласних, Київської та Севастопольської міських, районних, районних у містах Києві та Севастополі державних адміністрацій, їх структурних підрозділів. 4. Основним завданням зазначеного контролю є виявлення порушень законодавства про державну реєстрацію нормативно-правових актів - це неподання, несвоєчасне подання для державної реєстрації нормативно-правових актів, які відповідно до законодавства підлягають державній реєстрації, направлення на виконання нормативно-правових актів, що не пройшли державної реєстрації та не опубліковані в установленому законом порядку, а також надіслання для виконання вказівок, роз’яснень у будь-якій формі. 5. Контроль за додержанням законодавства про державну реєстрацію нормативно-правових актів здійснюється органами юстиції за зверненнями органів державної влади та орга

державних адміністрацій
міжрегіональними управліннями


вебпортал Фонду

централізоване середовище надання автоматизованих сервісів Фонду (портал звітності Фонду), яке розміщене за посиланням https://report.fg.gov.ua; звітність - визначені цими Правилами відомості (у тому числі у вигляді форм/файлів), що подаються банками до Фонду; {Пункт 2 розділу I доповнено абзацом третім згідно з Рішенням Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 803 від 14.08.2025 } неробочий день - вихідний, святковий або інший неробочий день; {Пункт 2 розділу I доповнено абзацом згідно з Рішенням Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 619 від 25.05.2023 } правила роботи з вебпорталом Фонду - електронні документи, що розміщені за посиланням; {Пункт 2 розділу I доповнено новим абзацом згідно з Рішенням Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 495 від 20.05.2021 } Реєстр файлів звітності Фонду - упорядкована та систематизована інформаційна система опису вимог до форм/файлів, які банки формують безпосередньо для Фонду; {Абзац шостий пункту 2 розділу I із змінами, внесеними згідно з Рішенням Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 803 від 14.08.2025 } уповноважена особа - працівник банку, який має повноваження і від свого імені або за дорученням особи, яку він представляє, на законних підставах накладає відповідний електронний підпис на файл звітності; XSD-схема - стандарт опису структур даних у форматі XML. Термін "особливий період" вживається у значенні, наведеному в Законі України "Про оборону України". {Пункт 2 розділу I доповнено новим абзацом згідно з Рішенням Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 619 від 25.05.2023 } 3. Ці Правила є обов’язковими для виконання учасниками Фонду. Перехідний банк подає звітність з урахуванням особливостей, встановлених додатками до цих Правил. 4. Інформація щодо персональних даних, що подається у звітності, є конфіденційною і розголошенню не підлягає, крім випадків, визначених законом. {Розділ I доповнено новим пунктом згідно з Рішенням Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 803 від 14.08.2025 } II. Загальні вимо


для всіх учасників Фонду


для банків, віднесених до категорії проблемних (першою звітною датою для щоденних звітів є дата прийняття рішення про віднесення банку до категорії проблемних)


міжнародна база даних ідентифікованих коней, що забезпечує обмін даними між уповноваженими організаціями країн-учасниць, які, маючи відмінні системи ідентифікації, здійснюють реєстрацію ідентифікованих коней шляхом присвоєння UELN-коду; UELN-код - 6-значний універсальний пожиттєвий код коня, що присвоєний базою даних UELN, приєднаний до оригінального (ідентифікаційного) номера коня та який складається з двох тризначних частин: коду країни, де зареєстровано коня після народження відповідно до ISO-3166, та коду організації, де зареєстровано коня; витяг - документ, форма якого встановлюється центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну аграрну політику, та який видається на безоплатній основі за письмовим зверненням власника тварини або уповноважених органів державної влади (посадових осіб) на офіційному бланку; відповідальна особа - працівник господарства, на якого керівником покладено обов’язки із здійснення комплексу робіт з ідентифікації й обліку коней у господарстві; власник - власник коня, власник віслюка/мула/лошака; електронне маркування (чипування) - уведення тварині електромагнітного мікрочипа (чипа, транспондера); замовлення - документ установленої форми, складений власником або уповноваженою ним особою, для проведення ідентифікації та реєстрації коней; ін’єктор - троакарна голка, призначена для імплантації капсули за допомогою ін’єкції; капсула - матеріал у біологічно адаптованій оболонці, що містить мікрочип, призначений для імплантації шляхом ін’єкції; кінь з відомим походженням - кінь, щодо якого є дані про походження за результатами генетичної експертизи походження з висновком щодо достовірності його походження; коні - домашні тварини роду коней (Еquus) - коні, віслюки та тварини, одержані в результаті їх схрещування; лікар ветеринарної медицини - державний або ліцензований лікар ветеринарної медицини; мікрочип (чип, транспондер) - приймально-передавальна схема, яка при активізації пристроєм, що зчитує, передає ном

відповідальна особа
домашні тварини
уповноваженими організаціями
уповноважених органів


заходи, що вживаються учасником ринку з метою перевірки (підтвердження) належності відповідній особі отриманих учасником ринку ідентифікаційних даних


відкритий мережевий сервіс

мобільний застосунок, вебсервіс або інше програмне забезпечення, що дає змогу здійснювати обмін повідомленнями між електронними пристроями учасників ринку та користувачів через електронні комунікаційні мережі загального користування


електронний сенсорний пристрій

електронний пристрій із сенсорним екраном, на якому особа може створити цифровий власноручний підпис


ідентифікація

заходи, що вживаються учасником ринку для встановлення особи шляхом отримання її ідентифікаційних даних


клієнт учасника ринку, користувач послуг, які надаються на ринках капіталу та організованих товарних ринках


будь-яка юридична чи фізична особа, яка має з учасником ринку відносини, пов’язані із діяльністю на ринках капіталу та організованих товарних ринках


перевірка цілісності електронного документа

процедура, яка проводиться шляхом підтвердження удосконаленого або кваліфікованого ЕП чи печатки відповідно до законодавства, а в разі накладання на електронний документ ЕП чи печатки іншого виду - із застосуванням інших засобів і методів захисту інформації, з дотриманням вимог законодавства у сфері захисту інформації, які дають змогу виявити будь-які зміни в електронному документу після підписання електронного документа

електронному документу


простий електронний підпис (далі

простий ЕП) - будь-який вид ЕП, крім кваліфікованого ЕП, цифрового власноручного підпису (далі - ЦВП), удосконаленого ЕП (далі - УЕП), УЕП, що базується на кваліфікованому сертифікаті


суб’єкт електронної взаємодії

учасник ринку, клієнт або контрагент такого учасника


уповноважена особа

особа, яка не є працівником учасника ринку, якій згідно з довіреністю та/або на підставі правочинів надано повноваження на підписання з клієнтами, контрагентами учасника ринку договорів та інших документів від імені учасника ринку


уповноважений представник

працівник учасника ринку, до повноважень якого згідно з внутрішніми документами чи на підставі довіреності належить підписання з клієнтами, контрагентами учасника ринку договорів та інших документів від імені учасника ринку


цифровий власноручний підпис (ЦВП

електронний підпис, що є власноручним підписом фізичної особи, створеним на екрані електронного сенсорного пристрою. Інші терміни в цьому Порядку використовуються в значеннях, наведених у Законі , законах України «Про державне регулювання ринків капіталу та організованих товарних ринків» , «Про ринки капіталу та організовані товарні ринки» , «Про електронні документи та електронний документообіг» , «Про електронну комерцію» та інших законах України і нормативно-правових актах НКЦПФР. 3. Керівник учасника ринку відповідає за організацію використання ЕП та електронних печаток в учаснику ринку, а також за використання ЕП та електронних печаток цим учасником ринку, а також за використання ЕП та електронних печаток уповноваженими представниками / уповноваженими особами учасника ринку під час їх взаємодії від імені учасника ринку з клієнтами та контрагентами учасника ринку, якщо інше не встановлено законодавством України. 4. ЕП є обов’язковим реквізитом електронного документа. 5. Вимоги цього Порядку щодо використання ЕП не можуть тлумачитися суб’єктами електронної взаємодії як такі, що обмежують права суб’єктів електронної взаємодії вчиняти правочини у вигляді паперових документів (змінювати, доповнювати або припиняти дію електронних документів паперовими документами чи в іншій не забороненій законодавством України формі і навпаки) чи в усній формі, якщо законом не встановлено обов’язок вчиняти правочин у письмовій формі. 6. Учасник ринку зобов’язаний забезпечити можливість перевірки цілісності та справжності електронних документів, створених з використанням технології, визначеної учасником ринку. Обов’язок доведення цілісності та справжності електронних документів, створених з використанням технології, визначеної учасником ринку, покладається на учасника ринку (незалежно від технологічних можливостей і компетенцій персоналу). 7. Особа, що підписала електронний документ ЕП, у такий спосіб засвідчує, що ознайомилася з усім текстом документа, повністю зрозуміла його зміст,


зображення об’єктів місцевості, отримане з повітряного судна за допомогою аерозйомочного обладнання; аерозйомка - технологічний процес отримання зображення об’єктів місцевості з повітряного судна або безпілотного повітряного судна за допомогою аерозйомочного обладнання; аеротріангуляція - метод фотограмметричного згущення геодезичної мережі шляхом побудови, орієнтування і вирівнювання моделі об’єкта за аерознімками, що перекриваються та стосуються одного або декількох маршрутів; аналоговий топографічний план - топографічний план, на якому інформація про місцевість подається як графічне зображення в паперовій формі у прийнятих проекціях, системах координат і висот, умовних знаках, встановлених для відповідного масштабу, та визначається роздільно-візуальним сприйняттям; глобальна навігаційна супутникова система (далі - ГНСС) - навігаційна супутникова система, призначена для визначення просторових координат об’єктів місцевості, складових вектору швидкості руху та поправки часу в будь-якій точці місцевості, акваторії, повітряного та навколоземного простору; електронний топографічний план - цифровий топографічний план, що візуалізований або підготовлений до візуалізації в умовних знаках, встановлених для відповідного масштабу, створений з використанням електронних чи оптико-електронних пристроїв та відповідних програмних засобів; зйомка методами спостережень глобальних навігаційних супутникових систем - процес виконання супутникових геодезичних спостережень на точках місцевості з подальшим обробленням результатів спостережень та обчисленням координат і висот точок відносно відомих геодезичних пунктів або постійно діючих станцій спостережень глобальних навігаційних супутникових систем; лазерне сканування - технологічний процес збирання даних про об’єкти місцевості з використанням лазерного сканеру, у видимому та близькому інфрачервоному діапазонах для топографічного картографування; мозаїкування - автоматизований монтаж (зшивання) окремих цифрових знімків чи інших цифрови


віртуальний пацієнт

інтерактивна комп’ютерна система моделювання, в якій використовують лінійні та розгалужені клінічні кейси/сценарії, модулюючи клінічне мислення та дії лікаря на етапах обстеження пацієнта, встановленні діагнозу та процесу лікування; клінічний кейс - вичерпні дані про стан, скарги, анамнез захворювання і життя, наявні діагнози, обмеження життєдіяльності, перелік даних додаткових методів дослідження, лікування та подальше спостереження окремого пацієнта; маршрутний лист - документ, який розробляється закладом вищої освіти (далі - ЗВО) з урахуванням план-схеми та вказує, з якої станції здобувач розпочинає складання об’єктивного структурованого практичного (клінічного) іспиту (далі - ОСП(К)І) та в якій послідовності складає даний іспит; матриця ОСП(К)І - це графічне (у вигляді таблиці) зображення дизайну (плану) іспиту, який складається з двох осей: перша вісь - компетентності, визначені за відсотковим розподілом, рівень сформованості яких перевіряється екзаменатором під час ОСП(К)І, друга вісь - станції ОСП(К)І, на яких перевіряють відповідні компетентності; станція ОСП(К)І - стандартизована обладнана кімната (місце), що моделює певну практичну (клінічну) ситуацію, та забезпечує можливість здобувачеві продемонструвати рівень його професійних компетентностей; сценарій - це змодельована ситуація, яка базується на частині даних клінічного кейсу та містить перелік завдань, виконання яких дозволяє оцінити рівень сформованості визначених компетентностей здобувача; {Абзац одинадцятий підпункту 1 пункту 1 виключено на підставі Наказу Міністерства охорони здоров'я № 1035 від 14.06.2024 } чек-лист - це структурований перелік дій, які повинен виконати здобувач для досягнення поставлених завдань за сценарієм та отримання оцінки за їх виконання. Інші терміни вживаються у значеннях наведених у Законах України «Про вищу освіту» , «Про фахову передвищу освіту» , Порядку атестації здобувачів ступеня фахової передвищої освіти та ступенів вищої освіти на першому (бакалаврському) та друго

професійних компетентностей


власник місця розміщення відходів

юридична або фізична особа, яка відповідно до законодавства володіє та користується місцем розміщення відходів, а також здійснює рекультивацію та догляд за місцем розміщення відходів після припинення його експлуатації відповідно до законодавства та цих Вимог; місткість - об’єм місця розміщення відходів або його робочої карти, що розрахований в проєктній документації на будівництво, а у разі її відсутності розраховується на основі висоти та площі з урахуванням нормативного кута укосу, що відповідає державним будівельним нормам; оператор місця розміщення відходів - юридична або фізична особа - підприємець, що здійснює або планує здійснювати діяльність із захоронення відходів та забезпечує експлуатацію місця розміщення відходів, припинення експлуатації, рекультивацію та догляд за місцем розміщення відходів після припинення його експлуатації відповідно до законодавства та цих Вимог. Інші терміни вживаються в цих Вимогах у значенні, наведеному у Законі України «Про управління відходами», Порядку розроблення та затвердження регіональних планів управління відходами , затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 30 червня 2023 року № 667. 5. План приведення є документом, що передбачає планувальні заходи оператора місця розміщення відходів з удосконалення технічного стану, оснащеності та подальшої експлуатації місця розміщення відходів, організації контролю за його впливом на навколишнє природне середовище, створення нормальних умов праці та протипожежної безпеки. 6. План приведення розробляється на строк експлуатації місця розміщення відходів за місткістю, але не більше ніж на вісім років з дня набрання чинності цими Вимогами. У разі відсутності оснащення місця розміщення відходів системами вилучення та знешкодження біогазу та/або фільтрату та системами моніторингу стану атмосферного повітря, ґрунтів і підземних вод, строк виконання відповідних заходів Плану приведення - до 01 січня 2030 року. 7. План приведення розробляється оператором місця розміщення відходів

робочої карти


освітній процес з підвищення кваліфікації

система організаційно-методичних і педагогічних заходів, спрямованих на підтримку та покращення рівня професійної компетентності працівників ДКВС, оновлення та актуалізацію їх професійних знань, умінь і навичок; професійне навчання працівників - процес цілеспрямованого формування у працівників спеціальних знань, розвиток необхідних навичок та вмінь, що дають змогу підвищувати продуктивність праці, максимально якісно виконувати функціональні обов’язки, освоювати нові види професійної діяльності; професійна компетентність - динамічна комбінація знань, умінь, навичок, цінностей, інших особистих якостей, що визначає здатність особи успішно здійснювати професійну та/або навчальну діяльність; результати навчання - знання, уміння, навички, погляди, цінності, інші особисті якості, набуті в процесі навчання та розвитку, які можна ідентифікувати, спланувати, оцінити і виміряти та які особа здатна продемонструвати після завершення навчання. 4. Формами професійного навчання працівників ДКВС є очна (денна), заочна та дистанційна. Форми професійного навчання можуть поєднуватися, що визначається програмою професійного навчання. Дистанційна форма навчання - це індивідуалізований процес набуття знань, умінь, навичок і способів пізнавальної діяльності людини, який відбувається в основному за опосередкованої взаємодії віддалених один від одного учасників освітнього процесу в спеціалізованому середовищі, що функціонує на основі сучасних психолого-педагогічних та інформаційно-комунікаційних технологій. Дистанційне навчання може відбуватись із застосуванням спеціальної онлайн-платформи. Основними видами навчальних занять за дистанційною формою навчання є: лекції, практичні заняття, консультації тощо. Відповідно до Закону України «Про професійний розвиток працівників» неформальне професійне навчання здійснюється на підставі відповідних доручень Міністерства юстиції України. 5. Працівники ДКВС проходять підвищення кваліфікації у закладах освіти ДКВС: не рідше одного разу на три роки; за по

професійна компетентність
професійне навчання
професійного навчання
професійної компетентності


відеофіксація

процес фіксації динамічних властивостей об’єктів, подій, процесів, явищ за допомогою технічних засобів контролю; відеозапис - файл, отриманий у результаті відеофіксації; електронний носій - електронний носій інформації, що призначений для зберігання інформації з усіх видів технічних засобів контролю, що використовуються уповноваженими установами під час складання іспиту; інформаційне сховище - програмно-апаратний комплекс або інший пристрій, призначений для зберігання інформації з електронного носія; іспитова аудиторія - це спеціалізоване приміщення в уповноваженій установі, призначене для проведення іспиту на рівень володіння державною мовою, який відбувається у формі анонімного комп’ютерного онлайн-іспиту в інформаційно-комунікаційній системі «Іспитова система для визначення рівня володіння державною мовою»; спільний мережевий ресурс - це пристрій або частина інформації, до якої може бути здійснений віддалений доступ з іншого комп’ютера через мережу «Інтернет» з використанням процедури електронної ідентифікації; технічний засіб контролю - пристрій або технічний комплекс відеотехніки, призначений для здійснення відеоспостереження, відеозапису і зберігання інформації щодо перебігу складання іспиту в уповноваженій установі. 4. Організаційну, інформаційну, аналітичну підтримку процедури призначення уповноважених установ та механізм залучення інструкторів та екзаменаторів забезпечує апарат Комісії. II. Уповноважена установа 1. Уповноваженими установами є визначені рішенням Комісії підприємства, установи, організації, заклади освіти, які відповідають сукупності таких вимог: 1) провадять освітню діяльність відповідно до законодавства

уповноважена установа
уповноваженими установами
уповноважених установ
уповноваженій установі


забезпечать вільний доступ претендентів

осіб з інвалідністю до іспитової аудиторії відповідно до вимог, наведених у додатку 1 до цього Порядку, та персонального автоматизованого робочого місця


аналоговий носій документів страхового фонду документації

неперфорована чорно-біла галогенідосрібна плівка на триацетатній або поліетилентерефталатній основі


суб’єкт господарювання, який здійснює виготовлення документів страхового фонду документації


електронний носій документів страхового фонду документації

носій інформації (USB-флеш-накопичувач (USB Flash drive) тощо), що використовується для зберігання документів страхового фонду документації


засоби для зберігання

електронний або механічний пристрій, конструкція, усередині яких знаходяться виготовлені документи страхового фонду документації на аналогових або електронних носіях


макросередовище

температура та відносна вологість повітря у середовищі приміщення для тимчасового зберігання документів страхового фонду документації та/або засобів для зберігання електронних носіїв документів страхового фонду документації


приміщення для тимчасового зберігання документів страхового фонду документації

приміщення, в якому розміщені засоби для зберігання


тимчасове зберігання документів страхового фонду документації

зберігання виготовлених документів страхового фонду документації на площах виробника до їх відправки до баз зберігання страхового фонду документації. Інші терміни в цих Вимогах вживаються у значеннях, наведених у Законі України «Про страховий фонд документації України». 3. Приміщення для тимчасового зберігання документів страхового фонду документації (далі — приміщення для тимчасового зберігання) має бути розташоване в одній будівлі з приміщеннями, у яких відбувається виготовлення документів страхового фонду документації, з метою унеможливлення дії зовнішнього макросередовища на виготовлені документи страхового фонду документації та вище рівня фундаменту будівлі з метою недопущення підтоплення. 4. Доступ до приміщення для тимчасового зберігання має обмежене коло осіб, яке визначене виробником. 5. До приміщення для тимчасового зберігання, у якому зберігаються документи страхового фонду документації, яким надано гриф секретності, додатково встановлюються вимоги як до сховища матеріальних носіїв секретної інформації згідно з Порядком організації та забезпечення режиму секретності в державних органах, органах місцевого самоврядування, на підприємствах, в установах і організаціях, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 18 грудня 2013 року № 939. 6. Приміщення для тимчасового зберігання має відповідати вимогам Правил пожежної безпеки в Україні , затверджених наказом Міністерства внутрішніх справ України від 30 грудня 2014 року № 1417, зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 05 березня 2015 року за № 252/26697. 7. Приміщення для тимчасового зберігання має бути оснащене системою кондиціювання повітря для підтримки заданих параметрів макросередовища. 8. Засоби для зберігання розташовуються у приміщенні для тимчасового зберігання. 9. Заборонено розміщувати в одному засобі для зберігання одночасно документи страхового фонду документації на аналогових та електронних носіях, а також основний та запасний примірники документів страхового фонду документації. 1

державних органах


експлуатаційна документація; ЗПМ — злітно-посадковий майданчик; КЛЕ ПС АК — керівництво з льотної експлуатації повітряного судна аматорської конструкції; ПЗПМ — постійний злітно-посадковий майданчик; ПС — повітряне судно; ПС АК — повітряне судно аматорської конструкції; ТО — технічне обслуговування. II. Вимоги до проектування та побудови ПС АК 1. Повітряні судна, у тому числі ті, що поставляються у формі кіт-набору, визначаються як ПС АК за умови, що більша частина повітряного судна (більше 51 відсотка) виготовлена із матеріалів та зібрана аматором на некомерційній основі. 2. Для підтвердження 51 відсотка обсягу робіт побудови ПС АК заявник надає декларацію побудови ПС АК відповідно до підпункту 4 пункту 1 підрозділу 3 розділу IV цих Авіаційних правил. 3. При побудові ПС АК заявник може: розробляти, виготовляти та складати власні конструкції; використовувати кіт-набір для складання ПС АК; отримувати за винагороду допомогу з виготовлення або складання окремих частин і виконання певних операцій або процесів, що використовуються при побудові ПС АК (далі — комерційна допомога). 4. Будь-які операції виготовлення або складання, доручені іншій стороні на комерційній основі, не повинні знижувати частку операцій, виконаних аматором у виготовленні та складанні, нижче 51 відсотка. 5. Аматор має здійснювати документування процесу побудови ПС АК із зазначенням переліків операцій та процесів, що виконувались, та залученої комерційної допомоги, долучати фотозображення всіх етапів побудови, переліки матеріалів, виробів, компонентів та обладнання, дати, періоди та місце побудови ПС АК. III. Технічні вимоги для ПС АК 1. Технічні вимоги для ПС АК (далі — вимоги) містять мінімальні вимоги до ПС АК з метою підтвердження їх придатності для виконання безпечного польоту. 2. Дані вимоги застосовуються до ПС АК незалежно від того, чи мають вони тверді або гнучкі несучі поверхні, чи керуються вони звичайними поверхнями керування або іншими способами. 3. Для ПС АК визначаються діапазони маси т


для стандартних компонентів

історію виконання технічного обслуговування компонентів, які були в експлуатації. 2. Документи повинні відповідати таким вимогам: 1) заявник повинен бути власником ПС АК


підприємства, що здійснюють заготівлю деревини

підприємства, які займаються лісозаготівлею щодо здійснення спеціального використання лісових ресурсів, зокрема заготівлею круглого лісоматеріалу для деревообробної промисловості; заготівлею круглого лісоматеріалу, який використовують в необробленому вигляді, такого як рейки, огорожі, стовпи та жердини; збиранням та заготівлею паливної деревини; збиранням та заготівлею відходів паливної деревини, які залишилися після її заготівлі; заготівлею деревного вугілля в лісі (традиційним методом) (Секція A «Сільське господарство, лісове господарство та рибне господарство» розділ 02 «Лісове господарство та лісозаготівлі» група 02.2 «Лісозаготівлі» клас 02.20 «Лісозаготівлі» за національним класифікатором України ДК 009:2010 «Класифікація видів економічної діяльності» , затвердженим наказом Держспоживстандарту від 11 жовтня 2010 року № 457 (зі змінами), який розміщено на офіційному вебсайті Державної служби статистики України (www.ukrstat.gov.ua) у розділі «Методологія та класифікатори» / «Класифікатори» / «Класифікація видів економічної діяльності (КВЕД)»); платіж - здійснений підприємством на користь державного або місцевих бюджетів платіж, пов’я-заний зі сплатою податків і зборів (крім податку на додану вартість, податку на доходи фізичних осіб, військового збору та єдиного внеску на загальнообов’язкове державне соціальне страхування). Інші терміни, що наводяться у цьому Порядку, застосовуються у значеннях, визначених Законом України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні», Лісовим кодексом України та іншими законодавчими актами України. II. Зміст та порядок складання звіту про платежі на користь держави підприємств, що здійснюють заготівлю деревини 1. Метою складання Звіту є надання користувачам повної, правдивої та неупередженої інформації про належні до сплати та сплачені платежі до державного та місцевих бюджетів згідно із законодавством за звітний період. 2. У Звіті підприємства розкривають інформацію про такі платежі: 1) податок на прибуток підприє


база лікарської резидентури

заклад охорони здоров’я незалежно від форми власності, лікувально-діагностичний підрозділ наукової установи, з яким закладом вищої освіти (науковою установою) укладено договір про співпрацю у підготовці лікарів-резидентів за відповідною спеціальністю лікарської резидентури; лікарська резидентура - форма спеціалізації лікарів-спеціалістів для отримання кваліфікації лікаря-спеціаліста відповідно до переліку спеціальностей лікарської резидентури, зазначених у додатку до цього Положення. Інші терміни вживаються у значеннях, наведених у Законах України «Про освіту» , «Про вищу освіту» , «Основи законодавства України про охорону здоров’я» . 3. Основним завданням лікарської резидентури є оволодіння вузькоспеціалізованим рівнем професійних компетентностей (знань, умінь, практичних навичок, ставлення) в межах визначеної лікарської спеціальності, необхідних для самостійної професійної діяльності за відповідною лікарською спеціальністю. 4. Вибір спеціальності лікарської резидентури здійснюється у відповідності зі спеціальністю здобутою в інтернатурі або на циклах спеціалізації. Обрання спеціальності лікарської резидентури, яка не відповідає наявній у лікаря спеціальності, не допускається. 5. Навчання в лікарській резидентурі проводиться з відривом від основного місця роботи, початок занять - 01 вересня. 6. Наявність сертифіката лікаря-спеціаліста, отриманого після проходження лікарської резидентури, дає право здійснювати професійну діяльність за відповідною спеціальністю лікарської резидентури. II. Заклади вищої освіти (наукові установи), що здійснюють підготовку лікарів-резидентів, бази лікарської резидентури 1. Заклад вищої освіти (наукова установа), що претендує на здійснення підготовки лікарів-резидентів за відповідною спеціальністю, повинен відповідати таким вимогам: мати ліцензію на провадження освітньої діяльності у сфері післядипломної освіти для осіб з вищою освітою з підвищення кваліфікації за спеціальністю 222 «Медицина» галузі знань 22 «Охорона здоров’я»; мати дого

професійних компетентностей


автоматична ідентифікаційна система

система, що служить для ідентифікації суден, їх габаритів, курсу та інших даних за допомогою радіохвиль діапазону дуже високих частот (далі - ДВЧ) і включає в себе відповідне радіообладнання та засоби, які встановлюються та використовуються на суднах, що здійснюють плавання на внутрішніх водних шляхах України (далі - ВВШ), і на берегових об’єктах; автоматична система ідентифікації відправника повідомлення - система автоматичного розпізнавання суднових радіопередавачів ДВЧ; автоматичний пост РІС - віддалений від регіонального центру РІС пост, обладнаний базовою станцією автоматичної ідентифікаційної системи, радіостанцією з дистанційним керуванням та іншими технічними засобами; апаратно-програмний комплекс РІС - набір технічного та програмного обладнання, засобів та систем, що працюють спільно для виконання завдань, покладених на РІС; базова станція автоматичної ідентифікаційної системи - багатофункціональна інформаційно-технічна система, обладнання якої встановлюється на берегових об’єктах з метою забезпечення безпеки судноплавства та автоматизації обміну навігаційною інформацією; головний центр РІС - підрозділ РІС, що забезпечує обробку інформації щодо безпеки судноплавства від автоматичних постів РІС та регіональних центрів РІС, джерел метеорологічної та гідрологічної інформації, оперативної інформації від державної установи «Держгідрографія» та державного підприємства «Укрводшлях» про зміни навігаційних умов і режиму плавання на ВВШ, розклад роботи судноплавних гідротехнічних споруд і мостів, узагальнює інформацію та щоденно надає її через офіційний вебсайт РІС; електронна картографічна навігаційно-інформаційна система для річкового судноплавства - система відображення електронних навігаційних карт та інформації для внутрішнього судноплавства; контрольні коригувальні станції Глобальних навігаційних супутникових систем - система, яка формує і передає споживачам диференційні поправки до виміряних радіонавігаційних параметрів супутників у зоні роботи станції, формує


місячне грошове забезпечення

грошове забезпечення, установлене на дату настання події, без урахування одноразових додаткових видів грошового забезпечення. До місячного грошового забезпечення премія включається в розмірі, нарахованому в місяці настання події; одноденний розмір грошового забезпечення - місячне грошове забезпечення, поділене на кількість календарних днів місяця настання події. 3. Грошове забезпечення осіб, які мають спеціальні звання БЕБ, відповідно до частини першої статті 31 Закону України «Про Бюро економічної безпеки України» повинно забезпечувати достатні матеріальні умови для належного виконання службових обов’язків, покладених на осіб, які мають спеціальні звання БЕБ, з урахуванням характеру, інтенсивності та небезпечності роботи, забезпечувати добір і закріплення в штаті центрального апарату БЕБ та територіальних управлінь БЕБ (далі - органи БЕБ) кваліфікованих кадрів, стимулювати досягнення високих результатів у службовій діяльності. 4. Грошове забезпечення осіб, які мають спеціальні звання БЕБ, визначається залежно від посади, спеціального звання, строку служби, інтенсивності та умов служби, кваліфікації таких осіб. 5. Грошове забезпечення осіб, які мають спеціальні звання БЕБ, складається із: щомісячних основних видів грошового забезпечення; щомісячних додаткових видів грошового забезпечення; одноразових додаткових видів грошового забезпечення. До щомісячних основних видів грошового забезпечення належать посадовий оклад, доплата за спеціальне звання, надбавка за вислугу років. До щомісячних додаткових видів грошового забезпечення належать доплата за роботу, що передбачає доступ до державної таємниці, доплата за науковий ступінь, премія, розмір якої в разі її встановлення не може перевищувати 30 відсотків посадового окладу. До одноразових додаткових видів грошового забезпечення належать інші види грошового забезпечення, передбачені законодавством (одноразова грошова допомоги при звільненні та виплата грошової компенсації за невикористану відпустку). 6. Грошове забезпечен


бази стажування інтернів

заклади охорони здоров’я державної, комунальної, приватної форми власності, в тому числі аптеки (зокрема, що здійснюють діяльність як фізичні особи - підприємці), в яких здійснюється практична частина підготовки в інтернатурі за відповідною спеціальністю; {Абзац другий пункту 2 розділу I в редакції Наказу Міністерства охорони здоров'я № 788 від 06.05.2024 , з урахуванням змін, внесених Наказом Міністерства охорони здоров'я № 820 від 11.05.2024 ; в редакції Наказу Міністерства охорони здоров'я № 177 від 30.01.2025 } електронна система рейтингового розподілу в інтернатуру - інформаційно-комунікаційна система, яка збирає та аналізує дані про успішність випускників закладів вищої освіти, забезпечує проведення автоматизованого рейтингового розподілу в інтернатуру, збирає та зберігає дані про осіб, які проходять підготовку в інтернатурі, забезпечує формування електронних документів щодо проходження інтернатури; {Абзац третій пункту 2 розділу I в редакції Наказу Міністерства охорони здоров'я № 177 від 30.01.2025 } інтернатура - форма первинної спеціалізації осіб за лікарськими та фармацевтичними спеціальностями для отримання професійної кваліфікації лікаря-спеціаліста або фармацевта-спеціаліста; {Абзац четвертий пункту 2 розділу I в редакції Наказу Міністерства охорони здоров'я № 177 від 30.01.2025 } конкурсний бал - комплексна оцінка досягнень випускника закладу вищої освіти, яка обраховується за результатами показників успішності з точністю до 0,00001; {Абзац п’ятий пункту 2 розділу I в редакції Наказу Міністерства охорони здоров'я № 177 від 30.01.2025 } програма підготовки в інтернатурі - єдиний комплекс освітніх та практичних компонентів, спланованих і організованих закладами вищої освіти, базами стажування інтернів і закладами охорони здоров’я, в яких інтерни проходять практичну частину підготовки в інтернатурі з метою забезпечення набуття інтернами компетентностей, необхідних для отримання кваліфікації лікаря-спеціаліста або фармацевта-спеціаліста, та який ґрунтуєтьс


декларація академічної доброчесності

документ, який учасник підписує особисто, чим засвідчує, що проєкт ним виконано відповідно до зазначених у цій декларації принципів академічної доброчесності; науково-дослідницька робота — індивідуальний дослідницький проєкт (далі — Проєкт) наукового або науково-прикладного характеру, що має суспільно значимий результат, грунтується на певних наукових та експериментальних базах, містить дані особисто проведених дослідів, спостережень чи пошукової роботи; аналіз та узагальнення, практичне застосування отриманих результатів та перспективу для їх реалізації; посилання на відповідні наукові джерела; відображає власну позицію дослідника


науковий керівник

педагог та/або науковець, спеціаліст у відповідній галузі, що здійснює наукове та педагогічне керівництво, наставництво, надає консультації


постерний захист

представлення ходу та реалізації проєкту з використанням постера (плаката) у формі короткої доповіді та відповідей на питання журі. Терміни «академічна доброчесність», «порушення академічної доброчесності» вживаються в цьому Положенні у значеннях, наведених в Законі України «Про освіту». 4. Конкурс проводиться щорічно з метою пошуку й підтримки обдарованої учнівської молоді, популяризації наукової діяльності та розвитку наукового світогляду. 5. Завданнями Конкурсу є: стимулювання творчого самовдосконалення учнівської молоді; виявлення, розвиток обдарованих учнів, залучення їх до науково-дослідницької, наукової, проєктної, конструкторської, винахідницької, інженерної та пошукової діяльності; популяризація серед учнів професії науковця; реалізація здібностей талановитих і обдарованих учнів; популяризація досягнень науки, техніки та новітніх технологій; залучення професорсько-викладацького складу, аспірантів, студентів закладів вищої освіти, працівників наукових установ до активної роботи з обдарованою учнівською молоддю; формування команди учасників від України для участі у Regeneron ISEF. 6. Суб’єктами організації та проведення Конкурсу є: МОН; Національний центр «Мала академія наук України» (далі — НЦ «МАНУ») 7. МОН: здійснює загальне керівництво Конкурсом; визначає строки та місце проведення Конкурсу; {Абзац третій пункту 7 розділу I із змінами, внесеними згідно з Наказом Міністерства освіти і науки № 1042 від 21.07.2025 } забезпечує контроль за дотриманням вимог цього Положення. 8. НЦ «МАНУ»: здійснює загальну організацію, координацію та науково-методичний супровід Конкурсу; забезпечує організацію та проведення всіх етапів Конкурсу; затверджує персональні склади організаційного комітету та журі всіх етапів Конкурсу, перелік категорій, в яких проводиться Конкурс, та його результати на підставі підсумкових протоколів; затверджує правила проведення Конкурсу; забезпечує контроль за дотриманням вимог цього Положення під час проведення Конкурсу; оприлюднює на офіційному

академічна доброчесність


заклади, що потребують підсилення

заклади охорони здоров'я, які у зв'язку з перевантаженням та/або кадровим дефіцитом потребують підсилення і залучення виїзних медичних працівників для надання допомоги пацієнтам та постраждалим внаслідок збройної агресії Російської Федерації проти України, в тому числі особам із складових сил оборони та сил безпеки (далі - постраждалі внаслідок збройної агресії); ініціативні медичні працівники - виїзні медичні працівники, які самостійно виявили бажання бути залученими до надання допомоги в закладах, що потребують підсилення, або під час здійснення аеромедичної евакуації. Інші терміни вживаються у цьому Порядку, у значеннях, наведених в Законі України "Основи законодавства України про охорону здоров'я", Законі України "Про екстрену медичну допомогу" та інших нормативно-правових актах у сфері охорони здоров'я. {Абзац четвертий пункту 2 розділу I із змінами, внесеними згідно з Наказом Міністерства охорони здоров'я № 1723 від 23.09.2022 } 3. Залучення виїзних медичних працівників до надання допомоги в закладах, що потребують підсилення, ініціюють: Командування Медичних Сил Збройних Сил України (далі - КМС ЗСУ); державний заклад "Український науково-практичний центр екстреної медичної допомоги та медицини катастроф Міністерства охорони здоров'я України" (далі - Центр медицини катастроф МОЗ); заклади, що потребують підсилення. Залучення виїзних медичних працівників до надання допомоги під час здійснення аеромедичної евакуації ініціюють КМС ЗСУ та/або Центр медицини катастроф МОЗ. 4. Підставою для відрядження виїзних медичних працівників в заклади, що потребують підсилення, або для здійснення аеромедичної евакуації, є запит Центру медицини катастроф МОЗ щодо відрядження виїзних медичних працівників (далі - запит Центру медицини катастроф МОЗ). Запит Центру медицини катастроф МОЗ містить таку інформацію: прізвище, власне ім'я та по батькові (за наявності) виїзних медичних працівників; вид залучення виїзних медичних працівників (надання допомоги в закладах, що потребують під


адміністратор

державна установа, що належить до сфери управління МОН та здійснює управління Платформою, зокрема в частині наповнення освітніми матеріалами (далі - Адміністратор); вибіркова експертиза освітніх матеріалів - це часткова експертиза освітніх матеріалів, якій підлягають освітні матеріали, визначені експертною радою для здійснення такої експертизи, у обсязі, визначеному експертною радою; вилучення освітніх матеріалів - технологічний процес, за результатами якого освітні матеріали перестають бути доступними на Платформі; внутрішня експертиза освітніх матеріалів - це експертиза додаткових освітніх матеріалів, призначена експертною радою та яка здійснюється працівниками Адміністратора відповідної кваліфікації або залученими Адміністратором фахівцями за договорами цивільно-правового характеру; дистанційний курс - комплекс систематизованих і структурованих освітніх матеріалів із одного (або декількох) навчального предмета (інтегрованого курсу, модулю) для здобувачів освіти одного класу або одного циклу; додаткові освітні матеріали - комплекс освітніх матеріалів, зміст яких відповідає тематиці дистанційного курсу та які можуть бути використані як додаткове джерело інформації для користувачів Платформи при вивченні навчальних предметів (інтегрованих курсів, модулів); експертиза освітніх матеріалів - комплекс заходів із аналізу й оцінювання освітніх матеріалів на відповідність визначеним експертною радою критеріям, за наслідком яких надаються рекомендації щодо їх оприлюднення на Платформі; експертна рада - колегіальний консультативно-дорадчий орган, що приймає рішення щодо проведення експертизи освітніх матеріалів і надає рекомендації за її результатами; ініціатор оприлюднення освітніх матеріалів (далі - ініціатор оприлюднення) - будь-яка фізична/юридична особа, яка звертається до Адміністратора з листом (пропозицією) щодо оприлюднення освітніх матеріалів на Платформі. Ініціатором оприлюднення також може бути Адміністратор; користувачі Платформи (далі - користувачі) - будь-які


держатель Платформи (далі


судовий експерт

особа, якій в установленому Законом України «Про судову експертизу» порядку надано право на проведення судової експертизи за визначеною експертною спеціальністю; судовий експерт Експертної служби СБУ — співробітник ІСТЕ СБУ, якому в установленому Законом України «Про судову експертизу» порядку надано право на проведення судової експертизи за визначеною експертною спеціальністю


співробітник

співробітник-військовослужбовець, працівник, який уклав трудовий договір із СБУ. 4. Організаційне, матеріально-технічне, фінансове, науково-методичне та інформаційне забезпечення діяльності ЕКК СБУ здійснюється ІСТЕ СБУ. 5. Це Положення щодо присвоєння, підтвердження підвищення кваліфікації, присвоєння кваліфікаційного класу судового експерта і дисциплінарної відповідальності судового експерта поширюється виключно на співробітників ІСТЕ СБУ, які відповідають вимогам Закону України «Про судову експертизу». II. Завдання, повноваження та порядок діяльності ЕКК СБУ 1. ЕКК СБУ є колегіальним органом, що постійно діє при СБУ. 2. Основними завданнями та повноваженнями ЕКК СБУ є розгляд документів, питань і ухвалення рішень щодо: 1) атестації співробітників ІСТЕ СБУ з метою присвоєння кваліфікації судового експерта за відповідною експертною спеціальністю та приведення до присяги судового експерта; 2) атестації судових експертів Експертної служби СБУ з метою підтвердження підвищення кваліфікації судових експертів Експертної служби СБУ за відповідною експертною спеціальністю; 3) атестації судових експертів Експертної служби СБУ з метою присвоєння кваліфікаційного класу; 4) тимчасового зупинення та поновлення права на проведення судової експертизи судовим експертам Експертної служби СБУ; 5) припинення права на проведення судової експертизи судовим експертам Експертної служби СБУ; 6) видачі Свідоцтва, дубліката Свідоцтва, переоформленого Свідоцтва та їх скасування; 7) дисциплінарної відповідальності судових експертів Експертної служби СБУ; 8) складу фахівців у відповідній галузі знань, які під час кваліфікаційного іспиту забезпечують оцінювання знань співробітників ІСТЕ СБУ, які мають намір отримати кваліфікацію судового експерта за відповідною експертною спеціальністю (далі — екзаменатори); 9) допуску інших осіб до засідання ЕКК СБУ; 10) обрання голови ЕКК СБУ, заступника голови ЕКК СБУ, секретаря (-ів) ЕКК СБУ, надання інших, крім визначених цим Положенням, повноважень секрет

судовим експертам
судових експертів
судового експерта


наступні рази

не менше 1 кредиту ЄКТС. Програми теоретичної підготовки співробітників ІСТЕ СБУ, які мають намір отримати кваліфікацію судового експерта за відповідною експертною спеціальністю, повинні включати теми з теоретичних, організаційних і процесуальних питань судово-експертної діяльності. Документ установленого зразка (диплом, свідоцтво, сертифікат тощо), виданий за результатами теоретичної підготовки співробітника ІСТЕ СБУ, який має намір отримати кваліфікацію судового експерта за відповідною експертною спеціальністю, зараховується ЕКК СБУ як підтвердження проходження теоретичної підготовки протягом 3 років з дати його видачі. 5. Стажування співробітників ІСТЕ СБУ, які мають намір отримати кваліфікацію судового експерта за відповідною експертною спеціальністю, проводиться ІСТЕ СБУ або іншою державною спеціалізованою установою. Стажування співробітників ІСТЕ СБУ, які раніше отримували кваліфікацію судового експерта за відповідною експертною спеціальністю та щодо яких право на проведення судової експертизи за відповідною експертною спеціальністю припинено, проводиться за умови, що від дня припинення права на проведення судової експертизи за цією самою експертною спеціальністю минуло понад 2 роки. У випадку впровадження в Експертній службі СБУ експертної спеціальності, щодо якої в Україні відсутні атестовані судові експерти, які працюють в державній спеціалізованій установі, до стажування залучають фахівців наукових, науково-дослідних установ, організацій, закладів освіти, зокрема закордонних, міжнародних, які здійснюють свою діяльність у відповідній галузі. Стажування співробітників ІСТЕ СБУ, які мають намір отримати кваліфікацію судового експерта за відповідною експертною спеціальністю, здійснюється за програмами стажування, які складаються в ІСТЕ СБУ. У разі проходження стажування співробітниками ІСТЕ СБУ, які мають намір отримати кваліфікацію судового експерта за відповідною експертною спеціальністю, в іншій державній спеціалізованій установі стажування співробітників І

судового експерта
судові експерти


відповідальна особа

посадова особа організатора конкурсу, якій надаються права доступу, передбачені для ролі «модератор організатора конкурсу»; електронний кабінет у програмному модулі (далі - електронний кабінет) - підсистема програмного модуля, за допомогою якої посадова особа організатора конкурсу, громадянин, представник інституту громадянського суспільства або член конкурсної комісії відповідно до своїх прав доступу має можливість використовувати програмний модуль; права доступу - перелік дій, які посадова особа організатора конкурсу, громадянин, представник інституту громадянського суспільства або член конкурсної комісії має право виконувати в програмному модулі; роль - сукупність функцій щодо керування та обробки інформації, доступних посадовій особі організатора конкурсу, громадянину, представнику інституту громадянського суспільства або члену конкурсної комісії в програмному модулі. Інші терміни вживаються у значенні, наведеному в Законах України «Про захист персональних даних» , «Про електронні довірчі послуги» , Порядку проведення конкурсу з визначення програм (проектів, заходів), розроблених інститутами громадянського суспільства, для виконання (реалізації) яких надається фінансова підтримка , затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 12 жовтня 2011 року № 1049 (зі змінами). 3. Права доступу посадових осіб організаторів конкурсів, громадян, представників інститутів громадянського суспільства та членів конкурсних комісій під час використання програмного модуля визначаються відповідно до їх ролей, зазначених у цьому Порядку. 4. Електронна ідентифікація та автентифікація посадових осіб організаторів конкурсів, громадян, представників інститутів громадянського суспільства та членів конкурсних комісій для надання їм доступу до електронного кабінету здійснюється з використанням електронного підпису, що базується на кваліфікованому сертифікаті відкритого ключа. 5. Технічний адміністратор онлайн-платформи взаємодії органів виконавчої влади з громадянами та інститутами

електронна ідентифікація
конкурсних комісій
посадовій особі
програмний модуль
програмного модуля
програмному модулі


автор ініціативи

фізична та/або юридична особа, яка виступає з пропозицією та науково обґрунтованою гіпотезою, що є підставою для проведення експерименту або реалізації проєкту; авторська освітня система - авторський комплекс експериментально перевіреного навчального, навчально-методичного та технологічного забезпечення з доведеною ефективністю підвищення якості освітнього процесу; авторський заклад освіти - заклад освіти з високим рівнем розвитку інноваційного потенціалу як необхідної передумови і результату саморозвитку його конкурентоздатності, який відрізняється від інших закладів освіти наявністю оригінальної експериментально перевіреної авторської концепції, механізмом реалізації якої є відповідна педагогічна система, що забезпечує стабільні позитивні результати діяльності; апробація - діяльність із перевірки результатів прикладних наукових досліджень у закладах освіти; експериментальний заклад - заклад освіти, на базі якого проводиться педагогічний експеримент (далі - експеримент) або інноваційний освітній проєкт (далі - проєкт) задля розроблення й апробації ефективності освітньої інновації; інноваційна діяльність у сфері освіти - діяльність, що спрямована на розроблення й використання у сфері освіти результатів наукових досліджень та розробок; інноваційний освітній продукт - результат реалізації інноваційного освітнього проєкту, експериментальної роботи закладів освіти, що виступає об’єктом інтелектуальної власності суб’єктів інноваційної діяльності; інноваційний освітній проєкт (далі - проєкт) - система інноваційної діяльності, що передбачає використання експерименту як одного з методів реалізації проєкту задля розроблення й використання у масовій практиці інноваційного освітнього продукту; освітні інновації - новостворені (застосовані) або вдосконалені освітні, навчальні, виховні, психолого-педагогічні та управлінські моделі, технології, методи, що підвищують якість, результативність та ефективність освітньої діяльності, змінюють результати освітнього процесу, створюючи пр


вегетаційний період

період року, у якому рослини активно ростуть у даній зоні, місці виробництва або на ділянці виробництва; збудник раку картоплі - гриб Synchytrium endobioticum (Schilbersky) Percival ( далі - S. endobioticum) , синоніми - Chrysophlycti sendobiotica Schilbersky, Synchytrium solani Massee ; рак картоплі - небезпечна хвороба, збудником якої є гриб S. endobioticum ; регульована (буферна) зона - зона, яка встановлюється по зовнішній межі карантинної зони та межує або оточує карантинну зону; рослина-господар - рослина, у якій проходить життєвий цикл збудника раку картоплі (картопля, томати, дикорослі рослини родини пасльонових (Solanaceae)). 2. Інші терміни в цій Інструкції вживаються у значеннях, наведених у Законах України «Про карантин рослин» (далі - Закон), «Про насіння і садивний матеріал» , Порядку проведення інспектування, огляду, фітосанітарної експертизи (аналізів), повторної фітосанітарної (арбітражної) експертизи (аналізів), нагляду, обстеження, моніторингу, знезараження об’єктів регулювання, оформлення сертифікатів , передбачених Законом України «Про карантин рослин», контролю за проведенням огляду в частині відбору зразків та вибіркового контролю за проведенням фітосанітарної експертизи (аналізів), затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 15 листопада 2019 року № 1177 (далі - Порядок), Методичних вимогах у сфері насінництва щодо збереження сортових та посівних якостей насіннєвої картоплі , затверджених наказом Міністерства аграрної політики та продовольства України від 12 липня 2019 року № 384, зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 29 липня 2019 року за № 829/33800. III. Виявлення S. endobioticum 1. S. endobioticum має наступні морфологічні особливості. Найхарактернішою ознакою раку картоплі є утворення наростів на бульбах, столонах, кореневій шийці, рідше на стеблі, листках і квітках. При цьому корені ніколи не уражуються. Найбільш сприятливі умови для розвитку збудника раку картоплі - середньомісячна температура ґрунту в липні від +18

буферна зона
карантинної зони


вегетаційний період

період року, у якому рослини активно ростуть у даній зоні, місці виробництва або на ділянці виробництва; вогнище зараження - об’єкт, на якому виявлено картопляні цистоутворюючі нематоди. За виявлення картопляних цистоутворюючих нематод на полі вогнищем зараження вважається площа всього поля, на присадибних ділянках - площа всієї присадибної ділянки, у сховищах - усе сховище; глободероз - хвороба картоплі, яку викликають картопляні цистоутворюючі нематоди; ідентифікація - розпізнавання шкідливого організму за наперед заданими критеріями шляхом ототожнення, прирівнювання, уподібнення; картопляні цистоутворюючі нематоди - карантинні організми картоплі, до яких належать золотиста картопляна нематода ( Globodera rostochiensis , далі - G. rostochiensis ) і бліда картопляна нематода ( Globodera pallida, далі - G. pallida ); рослина-господар - рослина, у якій проходить життєвий цикл картопляних цистоутворюючих нематод та яка здатна їх переносити (картопля, перець, томат, баклажан, дикорослі рослини родини пасльонових ( Solanaceae )); рослина-неживитель - будь-яка рослина, яка не уражується картопляними цистоутворюючими нематодами. 2. Інші терміни в цій Інструкції вживаються у значеннях, наведених у Законах України «Про карантин рослин» (далі - Закон), «Про насіння і садивний матеріал» , Порядку проведення інспектування, огляду, фітосанітарної експертизи (аналізів), повторної фітосанітарної (арбітражної) експертизи (аналізів), нагляду, обстеження, моніторингу, знезараження об’єктів регулювання, оформлення сертифікатів , передбачених Законом України «Про карантин рослин», контролю за проведенням огляду в частині відбору зразків та вибіркового контролю за проведенням фітосанітарної експертизи (аналізів), затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 15 листопада 2019 року № 1177 (далі - Порядок), Методичних вимогах у сфері насінництва щодо збереження сортових та посівних якостей насіннєвої картоплі , затверджених наказом Міністерства аграрної політики та продовольств


функціональна підсистема

складова частина єдиної державної системи цивільного захисту, до якої входять органи управління функціональної підсистеми та підпорядковані їм сили, підприємства, установи та організації, що належать до сфери управління Держрибагентства з відповідними силами і засобами, які виконують завдання цивільного захисту. об’єкти функціональної підсистеми - майно, території і об’єкти територіальних органів, підприємств, установ та організацій що належать до сфери управління Держрибагентства. Інші терміни вживаються у значеннях, наведених в Кодексі цивільного захисту України і Положенні про єдину державну систему цивільного захисту , затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 09 січня 2014 року № 11, інших нормативно-правових актах України, які регламентують діяльність центральних органів виконавчої влади щодо реалізації державної політики у сфері цивільного захисту. 3. Метою створення функціональної підсистеми є захист населення і територій від надзвичайних ситуацій у мирний час та в особливий період, зменшення матеріальних втрат у разі їх виникнення на об’єктах функціональної підсистеми, забезпечення готовності відповідних сил цивільного захисту до виконання завдань за призначенням у сфері рибного господарства. 4. Завданнями функціональної підсистеми є: 1) здійснення заходів цивільного захисту на об’єктах функціональної підсистеми


на регіональному рівні

територіальні органи Держрибагентства


на об’єктовому рівні

керівники рибогосподарських підприємств, а також підрозділи (посадові особи) з питань цивільного захисту, які утворюються (призначаються) такими органами відповідно до законодавства. 8. Для забезпечення управління, координації дій органів управління та підпорядкованих їм сил цивільного захисту, здійснення цілодобового чергування і забезпечення збору, оброблення, узагальнення та аналізу інформації про обстановку в умовах загрози та виникнення надзвичайної ситуації функціонують: 1) на державному рівні - оперативно-чергова служба Держрибагентства


бюро перепусток

приміщення для обліку, зберігання, оформлення і видачі працівникам ДПС, особам, які прибули у відрядження, а також відвідувачам усіх видів перепусток; відповідальний працівник підрозділу охорони - працівник, визначений головним за координацію дій серед працівників підрозділу охорони; камери зберігання речей - приміщення для зберігання особистих речей, валіз, господарських сумок, пакунків тощо працівників ДПС, осіб, які прибули у відрядження, посадових і службових осіб, а також відвідувачів на період перебування на території ДПС; контрольно-пропускний пункт - зона допуску на територію ДПС автотранспорту (далі - КПП); магнітна перепустка - безконтактна пластикова магнітна картка, яка несе в собі персоніфіковану інформацію про особу, на ім’я якої її було створено для проходу через систему контролю і керування доступом; одноразова магнітна перепустка - безконтактна пластикова магнітна картка, яка видається посадовим і службовим особам та відвідувачам на підставі письмових заявок, що завчасно подаються до бюро перепусток для разового проходу на територію ДПС через систему контролю і керування доступом; постійна магнітна перепустка - безконтактна пластикова магнітна картка, що є службовим посвідченням працівників ДПС, форму якого визначено постановою Кабінету Міністрів України від 27 грудня 2018 року № 1137 «Про затвердження зразка та технічного опису бланка службового посвідчення з безконтактним електронним носієм», несе в собі персоніфіковану інформацію про особу, на ім’я якої її було створено для проходу через систему контролю і керування доступом для входу/виходу до/з території ДПС; пропускний пункт - зона допуску на територію ДПС працівників ДПС, осіб, які прибули у відрядження, посадових і службових осіб та відвідувачів; режимне приміщення - приміщення зі спеціальним режимом доступу та перебування; система відеоспостереження - система отримання відео в режимі реального часу з місць контрольованого доступу, а також з місць події в разі несанкціонованого проникнення;

відповідальний працівник


посадових і службових осіб

за одноразовою магнітною перепусткою у супроводі працівника структурного підрозділу ДПС, до якого вони прибули або який організовує відповідний захід


інших відвідувачів

за одноразовою магнітною перепусткою


потужність, на яку видано експлуатаційний дозвіл відповідно до вимог законодавства про безпечність та окремі показники якості харчових продуктів на здійснення діяльності із забою тварин, м’ясо яких призначене для споживання людиною, розбирання туш, первинної переробки, виробництва, зберігання та реалізації продуктів забою тварин

експлуатаційний дозвіл
первинної переробки


вимушене умертвіння тварин

умертвіння тварин у випадку отримання ними травм, фізичних ушкоджень тощо, що завдають тваринам гострого болю або страждань, якщо подальше лікування є неефективним або економічно недоцільним, за відсутності інших практичних можливостей полегшити такий біль або страждання, що здійснюється під наглядом спеціаліста ветеринарної медицини


процес умертвіння тварин, що його здійснюють із метою захисту здоров’я людей, здоров’я тварин, благополуччя тварин або навколишнього природного середовища під наглядом посадових осіб компетентного органу, внаслідок спалаху хвороби тварин, що підлягає повідомленню


забивач худоби

найманий працівник або зареєстрована в установленому законодавством України порядку фізична особа - підприємець, яка здобула професію згідно з національним класифікатором України (ДК 003:2010), затвердженим наказом Держспоживстандарту України від 28 липня 2010 року № 327 , та відповідає кваліфікаційним характеристикам професії, що містяться в Довіднику кваліфікаційним характеристикам професій працівників, випуск № 8 «М’ясна і молочна промисловість», затвердженому наказом Мінагрополітики від 15 липня 2015 року № 281

найманий працівник


забій тварин

умертвіння тварин, призначених для споживання людиною


забій тварин відповідно до релігійних обрядів

послідовність дій, пов’язаних із забоєм тварин і передбачених релігією


забій тварин з метою власного споживання

умертвіння тварин у домогосподарствах або особистих селянських господарствах виключно з метою споживання продуктів забою тварин особами, які спільно проживають у такому домогосподарстві або особистому селянському господарстві


знерухомлення тварин

обмеження рухливості тварин у спосіб, що не завдає їм невиправданого болю, не спричиняє страху або збудження, з метою забезпечення ефективного оглушення та умертвіння


культурні або спортивні заходи

заходи, пов’язані з усталеними національними культурними традиціями або спортивною діяльністю, включно з перегонами або іншими формами змагань, під час яких не передбачається виробництва м’яса або інших харчових продуктів тваринного походження, або передбачається таке виробництво в незначних порівняно з масштабом самого заходу обсягах, що не є значущими з економічної точки зору


оглушення тварин

цілеспрямований процес, що спричиняє безболісне знепритомнення тварин та втрату ними чутливості, у тому числі процес, що спричиняє миттєву смерть тварини


перевірка ефективності оглушення тварин

перевірка оглушених тварин на предмет відсутності прояву в таких тварин жодних ознак притомності або чутливості від моменту завершення оглушення до моменту умертвіння сільськогосподарських тварин

сільськогосподарських тварин


передзабійне витримування

утримання сільськогосподарських тварин у стійлах, загонах, відокремлених приміщеннях, критих або відкритих майданчиках або площадках на території бійні перед забоєм або здійсненням супутніх операцій, впродовж визначеного часу, без корму, з метою звільнення шлунково-кишкового тракту від вмісту, але з достатньою кількістю води для напування

відкритих майданчиках
супутніх операцій
сільськогосподарських тварин


притомність тварин

здатність тварин відчувати емоції і контролювати свої рухи; крім певних винятків, наприклад, знерухомлення за допомогою електричного струму або інший спровокований параліч, тварину можна вважати непритомною, якщо вона втрачає здатність стояти у природному положенні, не спить і не виявляє ознак позитивних або негативних емоцій, таких як страх або збудження


продукти забою тварин

продукти, отримані в результаті забою тварин та призначені для харчових, кормових, фармацевтичних та промислових потреб


супутні операції

операції стосовно тварин, у тому числі поводження, передзабійне витримування, знерухомлення, оглушення, знекровлення, що їх здійснюють у процесі умертвіння


просте оглушення

оглушення тварин, що не призводить до їх миттєвої смерті


руйнування головного та спинного мозку

розривання тканин центральної нервової системи та спинного мозку шляхом введення в черепну порожнину подовженого стрижнеподібного інструмента


стандартна операційна процедура

набір письмових інструкцій, розроблених із метою забезпечення єдиного підходу до виконання певної функції, вимоги або стандарту


умертвіння тварин

цілеспрямований процес, що спричиняє смерть тварин


умовна голова

стандартизована одиниця вимірювання, що її використовують для групування тварин різних видів та вікових категорій з метою порівняння


утримувач сільськогосподарських тварин

фізична або юридична особа, яка відповідає за утримання сільськогосподарських тварин на підставі посадових обов’язків, договору або за законом, на постійній або тимчасовій основі

сільськогосподарських тварин


чутливість тварин

здатність тварин відчувати біль. Тварину вважають такою, що втратила чутливість, якщо вона не виявляє жодних рефлексів або не реагує на такі подразники, як звук, запах, світло або фізичний контакт. Інші терміни вживають у значеннях, наведених у Законах України «Про ветеринарну медицину» , «Про основні принципи та вимоги до безпечності та якості харчових продуктів» , «Про державний контроль за дотриманням законодавства про харчові продукти, корми, побічні продукти тваринного походження, здоров’я та благополуччя тварин» , «Про безпечність та гігієну кормів» , «Про рибне господарство, промислове рибальство та охорону водних біоресурсів» , «Про сільськогосподарський перепис» , «Про особисте селянське господарство» . II. Загальні вимоги 1. Загальні вимоги до умертвіння та здійснення супутніх операцій 1. Під час забою, умертвіння та здійснення супутніх операцій тварин необхідно позбавляти невиправданого болю, страждань, стресу або виснаження. 2. Для цілей, зазначених у пункті 1 цієї глави, оператори потужностей, що здійснюють забій тварин, зобов’язані вживати всіх необхідних заходів для: 1) забезпечення фізичного комфорту та захисту тварин відповідно до вимог законодавства про ветеринарну медицину та благополуччя тварин, зокрема, шляхом їх утримання в чистоті та в належних температурних умовах, запобігання падінню та ковзанню тварин тощо

супутніх операцій


локальна дистрибуція

етап харчового ланцюга, на якому швидкозаморожені харчові продукти доставляють до закладів роздрібної торгівлі, у тому числі до закладів громадського харчування, з метою введення їх в обіг


морозильна шафа-вітрина

шафа в закладах роздрібної торгівлі або в гуртових магазинах-складах, що її використовують для зберігання швидкозаморожених харчових продуктів з метою реалізації


швидкозаморожений харчовий продукт

харчовий продукт, що його було піддано процесу швидкого заморожування, під час якого температура харчового продукту якнайшвидше проходить область максимального кристалоутворення для відповідного харчового продукту, та, після термічної стабілізації (вирівнювання температури харчового продукту), досягає температури не вище -18 °C, що її постійно підтримують на цьому рівні по всьому харчовому продукту. Інші терміни вживаються у значеннях, наведених у Законах України «Про основні принципи та вимоги до безпечності та якості харчових продуктів» , «Про метрологію та метрологічну діяльність» , «Про інформацію для споживачів щодо харчових продуктів» , «Про стандартизацію» , «Про технічні регламенти та оцінку відповідності» . II. Гігієнічні вимоги до сировини та процесу швидкого заморожування харчових продуктів 1. Сировина, що її використовують для виробництва швидкозаморожених харчових продуктів, має бути натуральною, свіжою та належної товарної якості. 2. Підготовку до швидкого заморожування і швидке заморожування харчових продуктів необхідно здійснювати без невиправданих та необґрунтованих затримок, із використанням відповідного технічного обладнання, щоб звести до мінімуму хімічні, біохімічні та мікробіологічні зміни в харчових продуктах. 3. Для безпосереднього контакту зі швидкозамороженими харчовими продуктами, використовують виключно такі кріогенні середовища: 1) повітря


біологічне розкладання

розкладання матеріалів природного походження шляхом біологічної активності мікроорганізмів та ферментів, що призводить до значної зміни хімічної структури матеріалу; вермікомпостування - процес одержання органічного добрива (біогумусу) шляхом біологічного розкладання органічного субстрату і переробки його особливими видами черв’яків (червоний каліфорнійський гібрид тощо); гігієнізація - процес дозрівання компосту, коли внаслідок хімічних реакцій біологічне розкладання при інтенсивній діяльності мікроорганізмів та розігрівання компосту до температур вище 55 ° C відбувається знищення бактерій, цист і яєць гельмінтів, забруднень фекального походження, спор фітопатогенних грибів і насіння бур’янів, в результаті чого утворюється епідеміологічно та санітарно чистий продукт; гуміфікація - процес мікробіологічного перетворення рослинних та тваринних тканин і продуктів життєдіяльності мікроорганізмів в гумусові речовини; добавки - природні (ідентичні природним) або штучно синтезовані речовини, які додають у компост для його стабілізації, дозрівання, оптимізації процесу компостування та поліпшення екологічних характеристик; дозрівання - завершення процесу компостування, при якому компост набуває однорідної структури і кольору ґрунту; компост - багате гумусом добриво, отримане в результаті компостування, яке збагачує ґрунт поживними речовинами та посилює активність мікроорганізмів для живлення рослин і сільськогосподарських культур; компостування - процес аеробного (з доступом кисню) або анаеробного (без доступу кисню), екзотермічного, біологічного розкладання біовідходів з метою отримання компосту; компостер - земляна яма, дерев’яна, пластикова, металева ємність певного об’єму, яка призначена для вироблення компосту в домашніх умовах. Інші терміни вживаються у значеннях, наведених у Законах України «Про управління відходами» та «Про благоустрій населених пунктів» . 4. Компост використовується для вирощування садових та сільськогосподарських культур (квітів, дерев, кущових рос

біологічного розкладання


електронний (набір даних визначеної структури) або паперовий документ щодо збільшення строку подання запитуваної інформації; об’єктивні причини - обставини, що не дають можливості суб’єктам забезпечити дотримання строків, встановлених Законом для подання інформації на запит Держфінмоніторингу, а саме: значний обсяг інформації, що запитується, необхідність копіювання або сканування значної кількості документів, одержання даних з архівів, подання інформації в паперовій формі тощо; повідомлення про розгляд заяви - електронний (набір даних визначеної структури) або паперовий документ щодо доведення Держфінмоніторингом до суб’єкта результатів розгляду заяви. Інші терміни вживаються в значеннях, наведених у Законі . II. Порядок подачі суб’єктом до Держфінмоніторингу заяв про збільшення строків подання запитуваної інформації 1. У разі якщо суб’єкт не має можливості забезпечити з об’єктивних причин дотримання строків, встановлених пунктами 11 , 12 частини другої статті 8 Закону (за винятком підпункту «а» пункту 11 частини другої статті 8 Закону), він подає до Держфінмоніторингу заяву. Суб’єкт подає заяву до Держфінмоніторингу не пізніше наступного робочого дня з дня надходження до суб’єкта запиту Держфінмоніторингу щодо надання інформації (далі - запит). 2. У заяві має бути така інформація: 1) номер та дата запиту (реєстрації у Держфінмоніторингу) та дата його отримання суб’єктом


реквізити суб’єкта

повне найменування; ідентифікаційний код за ЄДРПОУ; прізвище, ім’я, по батькові (за наявності) фізичної особи - підприємця, фізичної особи, яка провадить незалежну професійну діяльність, реєстраційний номер облікової картки платника податків (або ідентифікаційний номер згідно з Державним реєстром фізичних осіб - платників податків та інших обов’язкових платежів) або номер (та за наявності - серія) паспорта громадянина України, в якому проставлено відмітку про відмову від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків України чи номер паспорта із записом про відмову від прийняття реєстраційного номера облікової картки платника податків України в електронному безконтактному носії


комплект продуктів

перелік харчових продуктів за Каталогом продуктів , що закуповується як одне ціле; послуга забезпечення комплектами продуктів - постачання згідно з заявками командирів військових частин (установ, закладів) харчових продуктів у вигляді комплектів продуктів до визначених у заявках місць (одиниця виміру - комплект продуктів); послуга щодо забезпечення харчуванням - комплекс заходів, спрямованих на забезпечення харчуванням особового складу Збройних Сил України в стаціонарних та польових умовах, а саме: приймання, зберігання, переміщення, освіження запасів продовольства, видача продуктів харчування, їх облік, приготування страв у стаціонарних та польових умовах, забезпечення технічних засобів приготування їжі паливом, підтримання об’єктів продовольчої служби (їдалень, складів), обладнання та майна в належному стані (придатному для використання) та їх технічне обслуговування, забезпечення належного санітарного стану об’єктів продовольчої служби, відшкодування комунальних витрат та інші заходи, спрямовані на якісну організацію харчування, без урахування вартості розціненого під час проведення процедури закупівлі комплекту продуктів; надається згідно з заявками командирів військових частин у визначених в заявках місцях (одиниця виміру - послуга); послуга з організації харчування військової частини - надання комплексу послуг, що включає послугу забезпечення комплектами продуктів та послугу щодо забезпечення харчуванням (одиниця виміру - послуга). 3. Закупівля послуг з організації харчування військової частини здійснюється в межах бюджетних асигнувань та відповідно до вимог Цивільного кодексу України , Господарського кодексу України та інших нормативно-правових актів у сфері публічних закупівель. Ціна та калорійність на кожне найменування продукту, вартість послуги забезпечення комплектами продуктів, а також вартість однієї послуги щодо забезпечення харчуванням без урахування вартості послуги забезпечення комплектами продуктів визначається за результатами проведених процедур


державним стандартам освіти

з урахуванням очікуваних результатів навчання, визначених у модельних навчальних програмах; необхідності та достатності матеріального й методичного забезпечення освітнього процесу для повної реалізації змісту навчальних програм; комплектності, модульності та адаптивності — з урахуванням реальних умов і особливостей функціонування закладів загальної середньої освіти, чисельного складу учнів та потреб учасників освітнього процесу; відповідності вимогам санітарного законодавства, пожежної та електробезпеки, охорони праці працівників і збереження здоров’я здобувачів освіти

навчальних програмах
санітарного законодавства


універсальності використання

можливості застосування засобів навчання та обладнання під час урочної, проєктної, дослідницької, гурткової та позакласної діяльності, а також у межах різних освітніх галузей і методик навчання


ергономічності

забезпечення безпечного, зручного та ефективного режиму роботи учасників освітнього процесу


узгодженості та сумісності засобів

зокрема, змістової, функційної, технологічної, конструктивної й програмної сумісності між елементами обладнання одного кабінету та загальношкільної інфраструктури. 5. Усі навчальні кабінети, класні кімнати, лабораторії та майстерні закладів загальної середньої освіти повинні бути оснащені: комп’ютерним обладнанням, мультимедійним обладнанням, обладнанням загального призначення та меблями відповідно до змісту модельних навчальних і навчальних програм, освітніх потреб здобувачів освіти та кількісного складу класів, а також витратними матеріалами, необхідними для використання обладнання та засобів навчання відповідно до навчальних програм. Оснащення витратними матеріалами має здійснюватися щороку в обсягах, достатніх для повноцінної реалізації освітнього процесу. Заклади освіти мають право уточнювати потребу у витратних матеріалах у межах бюджетного запиту та інших джерел фінансування, не заборонених законодавством. 6. Вимоги до комп’ютерного обладнання (у тому числі флеш-накопичувачів, навушників, мережевого обладнання, модуля для зберігання планшетів і ноутбуків), яким комплектуються навчальні кабінети закладів загальної середньої освіти, визначаються відповідно до Типового переліку комп’ютерного обладнання для закладів дошкільної, загальної середньої та професійної (професійно-технічної) освіти , затвердженого наказом Міністерства освіти і науки України від 02 листопада 2017 року № 1440, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15 січня 2018 року за № 55/31507. Характеристики комп’ютерного обладнання, яким комплектуються навчальні кабінети, повинні відповідати оптимальним вимогам для програмного забезпечення такого навчального кабінету. Комп’ютерне обладнання повинне бути сумісним з іншим обладнанням (багатофункціональний пристрій, документ-камера тощо) навчального кабінету. Програмне забезпечення повинно мати інтерфейс українською мовою. {Пункт 6 із змінами, внесеними згідно з Наказом Міністерства освіти і науки № 1270 від 23.09.2025 } 7. Вимоги до меблів виз

мережевого обладнання


відповідальна особа лісокористувача (далі

відповідальна особа) - визначена наказом керівника лісокористувача особа, яка в процесі господарської діяльності вносить до системи обліку деревини інформацію щодо заготівлі, вивезенню, переміщенню та реалізації деревини, формує первинні та товаросупровідні документи з їх подальшим друком на мобільному принтері; деревина - лісоматеріали, деревні хлисти та ялинки новорічні; деревина дров’яна непромислового використання - лісоматеріали хвойних та листяних порід деревини, розрізані вздовж і поперек та/або колоті, що використовуються у якості палива в таких побутових пристроях для спалювання деревини, як печі, каміни і системи центрального опалення; деревина дров’яна промислового використання - лісоматеріали хвойних та листяних порід деревини у вигляді колод, очищених від сучків, як правило з корою, призначені для промислового використання у виробництві теплової та електроенергії, трісок, стружок, піролізу, гідролізу тощо. Також можуть бути використані, за умови договору (контракту), у якості сировини для деревних плит. На вимогу споживача можуть поставлятися як у круглому, так і у розколотому виді; деревний хлист - стовбур поваленого дерева, очищений від гілок, верховіття та пенькової частини; ділова деревина - усі круглі і колоті лісоматеріали, окрім деревини дров’яної промислового і непромислового використання та хмизу; довгомірний лісоматеріал - деревний хлист, довгоття, довгомірний сортимент, комбіноване довгоття; круглі лісоматеріали - лісоматеріали, отримані поперечним поділом стовбура поваленого дерева; лісоматеріали - деревні матеріали, які добуваються шляхом розподілу на частини звалених дерев та деревних колод (удовж або поперек) для подальшого використання або переробки; партія лісоматеріалів - будь-яка кількість лісоматеріалів, оформлена одним документом щодо якості, розмірів та кількості, і яка найчастіше розташована на одному перевізному транспорті; розкряжування - поперечне розрізання стовбура дерева на частини (сортименти); сортимент - лісоматеріал круг

відповідальна особа


товарно-транспортна накладна (ліс) (далі

ТТН-ліс) ( додаток 6 ). 10. Для забезпечення функціонування єдиної державної системи електронного обліку деревини (далі - система обліку деревини) адміністратор системи обліку деревини (далі - адміністратор) формує довідники про: лісокористувачів; користувачів системи обліку деревини (далі - користувачі); види деревини; породи деревини; групи діаметрів; класи якості; види рубок; умови поставок; назву валют; контрагентів; діапазони номерів бирок (самоклейних етикеток). 11. Для забезпечення ведення електронного обліку деревини лісокористувачі вносять до системи обліку деревини інформацію відповідно до пункту 8 Порядку. 12. Електронний облік деревини починається з приймання її безпосередньо у місцях виконання робіт із заготівлі деревини. До початку приймання деревини від заготівлі відповідальна особа на кишеньковому персональному комп’ютері (далі - КПК) здійснює обмін даними із системою обліку деревини. 13. В день заготівлі деревини відповідальні особи заміряють та маркують кожен деревний хлист і сортимент відповідно до розділу 4 ТУ У 16.1-00994207-004:2018 «Лісоматеріали круглі. Маркування, сортування, транспортування, приймання, облік та зберігання». 14. Поколодне маркування здійснюється шляхом набиття бирки на торець кожної колоди, за номером якої до КПК вноситься інформація щодо якісних та кількісних характеристик сортименту (вид лісоматеріалу, порода, клас якості, діаметр, довжина). 15. Маркування партії лісоматеріалів здійснюється шляхом набиття у видимий торець колоди цієї партії однієї бирки, за номером якої до КПК вноситься інформація щодо якісних та кількісних характеристик (вид лісоматеріалу, порода, клас якості, діаметр, довжина) кожної колоди, що належить до партії лісоматеріалів. 16. Маркування штабеля лісоматеріалів здійснюється шляхом набиття у видимий торець колоди цього штабеля однієї бирки, за номером якої до КПК вноситься інформація щодо породи (групи порід), розмірів, обсягу та якісних характеристик штабеля. Інформація щодо ширини, висоти, довжини

відповідальна особа
відповідальні особи


Адміністратор

державна установа, що належить до сфери управління Міністерства освіти і науки України та забезпечує наповнення Платформи освітніми матеріалами; вилучення освітніх матеріалів - технологічний процес, за результатами якого освітні матеріали перестають бути доступні на Платформі; експертиза освітніх матеріалів - комплекс заходів з вивчення освітніх матеріалів та надання рекомендацій щодо наповнення Платформи; експертна рада - колегіальний консультативно-дорадчий орган Адміністратора, що організовує проведення експертизи освітніх матеріалів; наповнення Платформи - технологічний процес, що передбачає розміщення, оприлюднення, оновлення та вилучення освітніх матеріалів; користувачі Платформи (далі - користувачі) - фізичні особи, зареєстровані на Платформі відповідно до порядку, визначеного Технічним адміністратором; освітні матеріали - інформація, призначена для формування знань, інших компетентностей, світогляду, розвитку інтелектуальних і творчих здібностей, емоційно-вольових та/або фізичних якостей користувачів, що відповідає Технічним вимогам до освітніх матеріалів, що можуть бути розміщені та оприлюднені на Платформі (далі - Технічні вимоги), затвердженим Адміністратором; оновлення освітніх матеріалів - технологічний процес, за результатами якого освітні матеріали є доступними на Платформі в актуальному стані; оприлюднення освітніх матеріалів - надання освітнім матеріалам на Платформі статусу доступності для всіх користувачів, зареєстрованих на Платформі; Платформа - інформаційно-телекомунікаційна система дистанційного навчання (електронна освітня платформа), що є частиною Єдиного державного веб-порталу цифрової освіти "Дія. Цифрова освіта"; розміщення освітніх матеріалів - технологічний процес, який завершується появою на Платформі освітніх матеріалів для подальшого оприлюднення; Інші терміни вживаються у значеннях, визначених законами України "Про освіту" , "Про повну загальну середню освіту " , "Про інформацію", "Про авторське право і суміжні права" , Положенням п


аналіз ризику

систематичне використання інформації з метою визначення джерел небезпеки та кількісної оцінки ризику; ідентифікація ризику - процес виявлення, складання переліку та опису складових ризику; об’єкт управління ризиками - сфера суспільних відносин (галузь) або об’єкт нерухомого майна, щодо яких здійснюються заходи з управління ризиками; оцінка ризику - загальний процес порівняння кількісно оціненого ризику з нормованими значеннями ризику; план управління ризиками - організаційно-розпорядчий документ, розроблений із метою впровадження заходів управління ризиками, спрямований на зменшення ризиків та мінімізацію розмірів можливих втрат (збитків); ризик виникнення надзвичайної ситуації техногенного характеру та пожежі - поєднання ймовірності виникнення надзвичайної ситуації техногенного характеру та пожежі і розміру можливих втрат (збитків) від неї; суб’єкт управління ризиками - центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну політику у відповідній сфері суспільних відносин, місцевий орган виконавчої влади або орган місцевого самоврядування, а у випадках, визначених законодавством, можуть бути суб’єкти господарювання або інші юридичні особи, що здійснюють заходи з управління ризиками виникнення надзвичайних ситуацій; управління ризиками - процес прийняття рішень і здійснення заходів, спрямованих на зменшення ризиків та мінімізацію розмірів можливих втрат (збитків). Інші терміни вживаються в значеннях, наведених у Кодексі цивільного захисту України , Концепції управління ризиками виникнення надзвичайних ситуацій техногенного та природного характеру , схваленій розпорядженням Кабінету Міністрів України від 22 січня 2014 року № 37-р (далі - Концепція управління ризиками), ДСТУ ІSO Guide 73:2013 «Керування ризиком. Словник термінів». 4. Управління ризиками виникнення надзвичайної ситуації техногенного характеру та пожеж здійснюється шляхом: 1) аналізу ризиків


підприємство

підприємство, якому надано авторизацію на застосування транзитного спрощення «використання пломб спеціального типу» згідно із Конвенцією , та/або підприємство, якому надано авторизацію на застосування спрощення «самостійне накладення пломб спеціального типу» згідно з Кодексом; {Абзац другий пункту 2 розділу I із змінами, внесеними згідно з Наказом Міністерства фінансів № 453 від 21.08.2023 } пломба - пломба спеціального типу; Реєстр обліку пломб - програмно-інформаційний комплекс, який забезпечує внесення, накопичення, обробку, використання, зберігання, перегляд, захист та облік інформації про пломби, а також електронну взаємодію між підприємством та митними органами. Інші терміни вживаються у значеннях, визначених Конвенцією та Кодексом. {Абзац п'ятий пункту 2 розділу I із змінами, внесеними згідно з Наказом Міністерства фінансів № 453 від 21.08.2023 } 3. Митні органи здійснюють контроль за дотриманням підприємствами порядку обліку пломб, встановленого цими Вимогами та відповідно до законодавства України з питань митної справи. II. Характеристики та технічні специфікації пломб 1. Пломби мають відповідати вимогам ДСТУ ISO 17712:2015 «Вантажні контейнери. Ущільнювачі механічні» або ISO 17712:2013 «Freight containers. Mechanical seals» та за рівнем безпеки бути таких типів: пломба з високою гарантією безпеки («high security seal»); пломба з гарантією безпеки («security seal»); індикативна пломба («indicative seal»). Для цілей цих Вимог під індикативною пломбою розуміється пломба, що відповідає вимогам пункту 3.2.6 ДСТУ ISO 17712:2015 «Вантажні контейнери. Ущільнювачі механічні» або пункту 3.2.6 ISO 17712:2013 «Freight containers. Mechanical seals». 2. Тип пломб обирається підприємством з урахуванням зовнішніх факторів, що впливають на пломбу протягом всього часу її застосування, а також вимог перевізників відповідних видів транспорту. 3. Пломби повинні мати такі основні характеристики: залишатися неушкодженими та надійно закріпленими під час застосування; легко переві

технічні специфікації