Abstract: Mimořádnou účast slibuje středeční národní konference k 15. výročí vstupu České republiky do NATO. Na Pražském hradě se kvůli tomu sejdou šéfové všech parlamentních stran.

Deklaraci o obraně podepíší na Hradě šéfové parlamentních stran

"Smyslem je na čistě národní úrovni vyhodnotit přínosy a zejména další představu o zapojení naší země v NATO," uvedl Zbyněk Pavlačík, předseda sdružení Jagello 2000, které akci organizuje.Další informace o národní konferenci k 15. výročí vstupu Česka do NATO na portále natoaktual.czRyze národní konferencí si nejvyšší ústavní představitelé, politici i diplomaté připomenou 15 let od vstupu České republiky do NATO. Česko se stalo právoplatným členem spolu s Polskem a Maďarskem 12. března 1999. Pro Pražský hrad to bude první taková akce od historického summitu Aliance v roce 2002.Konference s podtitulem "Naše bezpečnost není samozřejmost", rozdělené do dvou expertních a jednoho politického bloku, se odpoledne mimořádně zúčastní předsedové všech sedmi parlamentních stran.Od šéfů vládní koalice Bohuslava Sobotky (ČSSD), Andreje Babiše (ANO) a Pavla Bělobrádka (KDU-ČSL), přes předsedy opozičních stran Petra Fialu (ODS), Karla Schwarzenberga (TOP 09) a Tomia Okamury (Úsvit přímé demokracie) až po lídra komunistů Vojtěcha Filipa.Právě v odpoledním politickém bloku vidí organizátoři velký přínos konference. "Myslím, že poprvé si bude možné vyslechnout pohledy na NATO v celém politickém spektru," konstatoval Pavlačík.Během konference na Hradě lídři vládních i opozičních stran podepíší zvláštní "Deklaraci k zajištění obrany České republiky". Dokument je historicky první svého druhu v Česku.
Expertní části konference se zúčastní kromě prezidenta Miloše Zemana také bývalý generální tajemník NATO George Robertson.


Abstract: Tohle není recenze na Věc Makropulos v pražském Stavovském divadle. Jde o pár poznámek o hercích první české scény, kteří byli konfrontováni se zcela jiným způsobem režisérské tvorby a s požadavky pro ně nevídanými.

Miroslavu Donutilovi nebude nějaký Robert Wilson nic povídat

Z mnohých fotografií v tisku, z televizních šotů a z recenzí zaznamenalo publikum – zřejmě početnější než běžná divácká obec -, že v Národním divadle hrají "divného" Karla Čapka, konkrétně jeho hru Věc Makropulos. Považte: na jevišti se pohybují postavy, v nichž známé herecké tváře jen s obtížemi rozpoznat, figury jsou velmi stylizovaně nastrojeny a nalíčeny, scéna je modernisticky strohá a výrazně nasvícená. Celý ten "tanec" se zkoušel nekonečné týdny a měsíce, dlouho jen pohyby a zase pohyby, teprve pak k nim herci mohli přidat slova.
Karel Čapek
Lze se dočíst, že tenhle Karel Čapek vlastně není Čapek, že text věhlasnému americkému režisérovi Robertu Wilsonovi pouze posloužil za materiál k vytvoření živých obrazů na jevišti, které jsou sice možná krásné, ale poněkud bez obsahu a étosu. Například Jaroslav Formánek v Respektu napsal: "Čapkovo poselství o hrůze ze smrti, touze po nesmrtelnosti, ale i o věčném pokušení vytvořit nadčlověka vyznívá v jeho (Wilsonově) Věci Makropulos okrajově a nedůrazně. Ve Stavovském zrežíroval vizuálně pozoruhodný tragikomický škleb o lidských povahách. Na okázalou formu bez silného obsahu se ale rychle zapomíná."
Nehodlám se zde pouštět do polemik o vztahu formy a obsahu, o sdělovacím potenciálu povrchu a hloubky, o rozdílu mezi okázalostí a perfekcionismem, o tom, na co, kdy a jak rychle se u divadelních zážitků zapomíná. Zkrátka Robert Wilson klade mimořádný důraz na "povrch", na to, co je vidět, a v této inscenaci i na to, co je slyšet mimo slova, tedy na (dodejme: vynikající) scénickou hudbu Aleše Březiny, jejíž trvalá přítomnost posunuje Věc Makropulos až někam ke hře se zpěvy.
Robert Wilson
O oprávněnosti a vyznění Wilsonovy inscenace se mohou a musí vést otevřené diskuse, nicméně pro veřejnost nejspíš zůstane nezodpovězeným "tajemstvím" volba herců pro jednotlivé role. Na základě čeho si je Robert Wilson vybíral? Chtěl nebo prostě musel lovit výlučně ve vodách Národního divadla i tehdy, když třeba zjistil, že v něm nemá všechen "potřebný materiál"? Z toho, co dosud bylo zveřejněno, je jasné pouze to, že od počátku byl režisér rozhodnutý pro Soňu Červenou, jež ovšem na jevištích Národního divadla toliko hostuje. Všichni ostatní, vyjma Vladimíra Javorského, který soubor dobrovolně opustil vloni, jsou kmenovými herci ND. A ve Wilsonově aranžmá máme možnost spatřit, čeho tito jsou schopni v díle, v němž obdrželi úlohu "pouhých" nástrojů, v němž nemohou spoléhat na své zavedené šarže, protože Wilson inscenační stavbu buduje zcela odlišně od řadových domáckých postupů, na něž jsou v divadle, natož ve filmech či televizních inscenacích, tito herci navyklí.
Věc Makropolus ve Stavovském divadle je tedy jedinečnou příležitostí přesvědčit se o ochotě několika vybraných jedinců první české scény k výrazové tvárnosti, k účasti na rituálu, v němž jejich tělo a mysl jsou nuceny pracovat v nezvyklé stylizaci a koncentraci. Tato konfrontace je v tuzemských poměrech velmi užitečná, neboť "mezi námi tady" populární herci si ve Wilsonově pojetí najednou nemohou vypomáhat frky a spiklenectvím.
VĚC MAKROPULOS v režii Roberta Wilsona - Vladimír Javorský a Pavla Beretová
Jak dopadli jednotliví aktéři? Upozorňuji, že jde o postřehy z jednoho představení, konkrétně z druhé premiéry a že při jiném představení to mohlo nebo může být (ovšem ne asi úplně) jinak. Ale přece:
Ideálním Wilsonovým nástrojem se ukázala být mladá Pavla Beretová v roli Kristiny. Pohyby dotahovala, v hlase a v gestech zdánlivě "přehrávala" k loutkovitosti, ale právě tohle Wilsonovo pojetí potřebuje – napětí luku, vláčně a přesně vystřelované jednotlivosti skládající celek. Na odhodlání Beretové byla radost pohledět, a publikum to citlivě vnímalo, na konci ji právem odměnilo potleskem srovnatelným s tím, který si vyhradilo pro pětaosmdesátiletou Soňu Červenou v hlavní roli Emilie Marty. Nad držením těla, nad sošností chůze Soni Červené nelze než smeknout, je to energický minimalismus adekvátní roli osoby staré tři sta let, kterou už ovšem nebaví žít, ale zároveň se tak strašně bojí smrti, že pro "věc Makropulos", zajišťující extrémní dlouhověkost, přichází ještě jednou.
VĚC MAKROPULOS v režii Roberta Wilsona - Soňa Červená
S mluvním projevem, konkrétně s intenzitou a dikcí, to u Soni Červené bylo skoro na hraně, potenciálu jejích současných hlasových sil přece jen lépe odpovídá komorní Divadlo Kolowrat, kde předloni výtečně ztvárnila ústřední roli v Nekvasilově a Březinově opeře Zítra se bude... V představení Věci Makropulos, jehož jsem byl svědkem, Červená bohužel vypustila (jak mě po představení případně upozornil kolega Jan H. Vitvar, díky) v předposlední replice zásadně důležité věty: "Do sta, do sta třiceti let to vydrží, ale pak… pak v něm umře duše. Nic, nic, nic se neděje., Ani já se neděju."
A pak už jsou jen samé mužské role. Obstojnými nástroji ve Wilsonově skladbě se ukázali být Vladimír Javorský v roli tajemného Muže s hůlkou, mladší členové činohry Jan Bidlas (coby Albert Gregor) a Filip Rajmont (jako Janek Prus), ale i rutinér Václav Postránecký (Advokát dr. Kolenatý), který jako by si řekl, že si na něj žádný Robert Wilson nepřijde a že se nenechá otrávit, i když tohle zrovna není úplně jeho gusto. Ale já schopný sluha jsem, jako by dal najevo Postránecký, a dostane se vám, Mistře, toho, čeho ode mě žádáte. Jakkoliv je mi protivná velkoústá rozšafnost, do níž se k stáru Václav Postránecký v rolích i mimo ně posadil, nelze než uznale pokývat nad zkázněnou profesionalitou, k níž zde byl schopen a ochoten se vybudit.
VĚC MAKROPULOS v režii Roberta Wilsona - Filip Rajmont
O totéž usilovali i Petr Pelzer (Solicitátor Vítek) a Milan Stehlík (Hauk-Šendorf), ale ať dělají, co dělají, ať chodí po jevištích ND již drahně let, fundament nutný pro wilsonovskou antipsychologickou múzičnost se v nich nachází v množství menším než dostatečném (nicméně u Pelzera jde v roli Vítka o šťastnější z jeho úloh).
To Miroslav Donutil (jako Jaroslav Prus) – lhostejno, zda zamýšleně či nechtěně – dával onen večer najevo, že v tomhle on se hodlá angažovat jaksi jen odtud až potud, že tohle mu nejde "od srdíčka". Pohyby a gesta potřebně nedotahoval, jeho kresebné tahy postrádaly šťávu, ego se mu nerozplynulo ve figuře, nedokázal na sebe "zapomenout". Při děkovačce se pak tlačil o půl kroku před Soňu Červenou, jeho návyk na to být miláčkem večera se v okamžicích, kdy už bylo po všem, pasíroval ven naprosto nezadržitelně; tím nepatřičněji to působilo. Je velmi pravděpodobné, že i Miroslav Donutil, jakož i ostatní členové souboru, věnoval nastudování Věci Makropulos ojedinělé kvantum energie, avšak v jeho případě – tak to na mě působilo – šlo o vynucené penzum, nikoliv o vnitřní srozumění s novou a krajní zkušeností.
VĚC MAKROPULOS v režii Roberta Wilsona - Václav Postránecký
Škoda tedy, že Robert Wilson nenalezl více odhodlaných a "naslouchajících" herců jako je Pavla Beretová. Asi teprve potom bychom pocítili plný potenciál Wilsonova "manýrismu".
Stálo by nyní za to detailně sledovat, jak dlouho, do kolikáté reprízy pražskému hereckému ansámblu vydrží vůle k tvaru, která je ve Wilsonově režii nutnou podmínkou vyslovení vnitřních obsahů skrze vystavěné obrazy. Je v českém divadelním prostředí známou skutečností, že když se po premiéře na jinou štaci vzdálí režisér-perfekcionista a inscenaci ponechá svému osudu, že ta se během repríz postupně sesouvá k přibližnosti, která je faktickou královnou zdejších scén. Tak schválně, jakého věku se dožije vytříbený tvar Věci Makropulos ve Stavovském divadle…
VĚC MAKROPULOS
Karel Čapek
REŽIE, SCÉNICKÁ VÝPRAVA A SVĚTELNÝ DESIGN: ROBERT WILSON
HUDBA: ALEŠ BŘEZINA
KOSTÝMY: JACQUES REYNAUD
REŽIJNÍ SPOLUPRÁCE: ANN-CHRISTIN ROMMEN
ASISTENT SCÉNOGRAFA: KAREL KUT
SPOLUPRÁCE NA KOSTÝMECH: YASHI TABASSOMI
SVĚTELNÝ DESIGN: AJ WEISSBARD
DRAMATURGIE: MARTIN URBAN
OSOBY A OBSAZENÍ:
Emilia Marty: Soňa Červená j. h.
Jaroslav Prus: Miroslav Donutil
Janek, jeho syn: Filip Rajmont
Advokát dr. Kolenatý: Václav Postránecký
Solicitátor Vítek: Petr Pelzer
Kristina, jeho dcera: Pavla Beretová
Albert Gregor: Jan Bidlas
Hauk – Šendorf: Milan Stehlík
Muž s hůlkou: Vladimír Javorský j. h.


Abstract: Dva jihočeští řidiči kamionů kradli v Anglii. Kriminalisté obvinili 36letého muže z Prachaticka a 54letého muže z Jindřichohradecka z toho, že loni v listopadu odcizili při převozu paletu s 24 televizory. Jejich cena je kolem 800 tisíc korun.

Jihočeský gang ukradl v Anglii z kamionu paletu 24 televizorů

Policie se jim dostala na stopu při vyšetřování pozdější krádeže kamionu DAF se stovkou televizorů za 8,5 milionu korun ze skladu ve Strakonicích. K té došlo v lednu letošního roku.
Hlavním aktérem v obou případech 36letý muž z Prachaticka. Podle jihočeského policejního mluvčího Jiřího Matznera se zahraniční krádeže dopustil při služební cestě ze Slovenska. Zastavil nedaleko určeného místa vykládky, kde už na něj čekal komplic s druhým kamionem. "Tento muž měl paletu s televizory dopravit do jižních Čech. Plán se však lehce zadrhl a komplic musel odjet jinam. Zapojili tak do akce dalšího kumpána a ten televizory v Belgii přeložil do dodávky a dovezl na Budějovicko," popsal mluvčí Matzner.
Zde si pak kradené zboží převzal další muž. Ten podle zjištění vyšetřovatelů odměnil řidiče dodávky dvěma televizory. Pachatelé pak rozprodávali lup po celé republice. Policii se podařilo zajistit 14 přístrojů. Gang čelí obvinění z krádeže, účastenství na zločinu krádeže a podílnictví. Hrozí jim až osm let. Dva jsou už ve vazbě.


Abstract: Prezident Václav Klaus podepsal zákon o uznání zásluh prezidenta Václava Havla. Podpis připojil rovněž k normě o dluhopisovém programu. V pátek o tom informoval mluvčí hlavy státu Radim Ochvat.

Klaus podepsal zákon o uznání Havlových zásluh

Zákon ve znění: "Václav Havel se zasloužil o svobodu a demokracii," přijala Sněmovna počátkem února. Senát jej podpořil koncem téhož měsíce.
V minulosti byly podobné zákony přijaty rovněž k uznání zásluh prvního československého prezidenta Tomáše Garrigua Masaryka (přijat 1930), jednoho ze zakladatelů samostatného Československa Milana Rastislava Štefánika (1990) a prezidenta Edvarda Beneše (2004).
Vláda schválila návrh zákona den po Havlově úmrtí, 19. prosince loňského roku. Havel zemřel ve věku 75 let.
Klaus posvětil i vydání dluhopisů
Vedle zákona o uznání zásluh svého předchůdce podepsal Klaus i další normu.
Zákon o dluhopisovém programu vychází z toho, že stát chce vydat dluhopisy v objemu 101,3 miliardy korun. Ty mají být využity na pokrytí schodku rozpočtu, který by měl být letos 105 miliard korun.


Abstract: Jeden čas to vypadalo, že Saxána a lexikon kouzel vůbec nebude. Pak se nepovedeného polotovaru ujalo nové studio a několikrát odložená premiéra má konečně, zdá se, definitivní datum. Projděte si s námi historii Saxány, která přežila krizi, zásah cenzorů i ztrátu dat. A hlavně špatný začátek.

Chlupáče vykastrovali, Saxánu rozmnožili. A je z toho film

Trpaslík Řehoř: Profesor zmenšování z prvního dílu. Víceúčelový trpaslík, vlídný šedesátník (v říši pohádek je mu asi 300 let), který dostal za úkol komunikaci se světem lidí. Schopen cokoliv a kohokoliv přepravit do Říše pohádek pomocí dreziny a tunelu s kolejemi. Máloco ho vyvede z míry - kromě toho, když si někdo dělá srandu z jeho výšky! Krakavous: venkovský kluk. Má malé růžky naznačující rošťáctví, trochu spratek, první stupeň čerta. Drzý a zlobivý mladý rarach, šibal, čtverák, kluk-skoro puberťák. Saxánka se mu zalíbí, proto jí chce pomáhat. Nemá žádné zvláštní schopnosti, ale umí lítat na koštěti.
Chlupáč: malý skřet. Kulaté tělo, krátké silné nožky, ruce a hlava přímo na těle. Působí jako chlupatá koule. Ušatý a vykulené oči. Když přijde díky Crashmanovi o srst, stydí se tak, že nápadně zčervená. Nadané a snaživé strašidlo, které v říši lidí děsí opozdilé noční chodce. Má svůj styl strašení - vylétne do vzduchu a rotuje."Museli jsme začít v podstatě od nuly. To, co jsme dostali od svých předchůdců, bylo naprosto nepoužitelné," začíná vyprávění o neuvěřitelném martyriu zvaném práce na Saxáně Viktor Adamec, supervizor trikové výroby Qbone studia.Co se vlastně stalo? "Spojil jsem se s nesprávnými lidmi," vysvětluje kořeny problému režisér Václav Vorlíček. Na volném pokračování čtyřicet let starého hitu Dívka na koštěti začal pracovat už v roce 2001, kdy společně s Milošem Macourkem vymysleli námět a napsali scénář. Ten však na nějaký čas skončil v šuplíku, na natáčení došlo až o šest let později.Petra Černocká a Petr Nárožný s režisérem Vorlíčkem"Člověk, s nímž jsme projekt připravovali, tvrdil, že je odborník na trikovou výrobu, výsledky tomu ovšem nenasvědčovaly," popisuje Vorlíček a Adamec mu dává za pravdu. "Když nám dal pan režisér podklady, zhrozili jsme se. Chyběla základní data a triky byly mizerně udělané," shrnuje hlavní chyby.Situaci navíc zkomplikoval i fakt, že klíčovací modrá barva, která se používá převážně na pozadí, byla v případě Saxána téměř všude. "Z našeho pohledu to byl neudělatelný film. Vzdát jsme to ale nechtěli, a tak jsme prostě vyhodili všechno, co šlo, a pustili se do práce," popisuje Adamec s tím, že náklady se sice jeho studiu nevrátí, ale zůstane mu snový trikařský tým. "Mám v něm lidi z celého světa - od Kazachstánu přes Burundi až po Spojené státy, hledal jsem v každém oboru ty nejlepší a taky nejobětavější. Po desítkách nocí strávených u počítačů a na karimatkách v kanceláři jsou sice vyždímaní, ale všichni se shodují, že práce na Saxáně byla neuvěřitelná škola," říká pyšně šéf Qbone Studios. Pro ilustraci jejich extrémního nasazení dodává, že zatímco špičkový zahraniční animátor dělá například jen na dvaceti záběrech ročně, jeho lidé jich museli zvládnout přes šest stovek. Během šibeniční jedenáctiměsíční lhůty vytvořilo čtyřicet pracovníků na dvacet originálních postaviček a tucet různých prostředí. Vše se přitom vymýšlelo od první čárky na papíře, jenom na základě představ režiséra zformulovaných ve scénáři (viz tabulky s autentickými ukázkami). "Věděli jsme třeba, že Chlupáč má být kulatý, chlupatý a legrační, nakreslili jsme několik návrhů, pan režisér si jeden vybral a ten jsme rozpracovali, převedli do digitální podoby a pak ho rozhýbali a zasadili do natočeného materiálu," vypráví šéf studia. Někdy to byl velký problém, protože v původním obraze například zcela chyběly údaje o výšce postav. "A jelikož ve filmu jsou všechny figurky v interakci s živými herci, museli jsme si dávat dobrý pozor, aby všechno takzvaně pasovalo," líčí složitou anabázi Adamec a na již hotových záběrech ukazuje, jak museli jeho lidé virtuální svět budovat a vylepšovat, umělým nasvěcováním počínaje, modelováním nábytku konče.Hledejte rozdíl aneb ukázka vzniku záběru krajiny s vlakem. Na počítači se postupně skládá všech 26 vrstev obrázku, na jednotlivých fázích pracují experti celé hodiny. V galerii najdete další názorné příklady.Velká část filmu se odehrává v rozlehlé podzemní říši, kde se nachází obrovská jeskyně. "Právě ta pro nás znamenala asi nejzajímavější a nejnáročnější práci na projektu," říká hlavní art director Jakub Javora. "Museli jsme nastudovat celkovou atmosféru a jednotlivé prvky podobných prostředí. Inspirací nám byly české hrady, zámky, skanzeny, podzemí Prahy i středověké hospody," popisuje, z čeho všeho vycházeli."Je pravda, že například školní knihovnu jsme točili ve studiu, kde byly jen police na knihy. Jinak nic, jen ta modrá všude kolem," směje se trpce Vorlíček. Trikaři proto museli vybavit celou místnost od podlahy po strop. Suma sumárum vyrobili v Qbone studiu na 650 trikových záběrů, přičemž v průměrném, netrikovém filmu jich běžně bývá zhruba polovina. Součástí filmu Saxána a Lexikon kouzel bude i komiks nakreslený Jiřím Grusem. Hlavní komiksovou postavu, zloducha Crashmana, ztvárnil Jaromír Dulava.Otázku, zda by nebylo snazší udělat některé základní triky klasickou metodou, Vorlíček i Adamec jednohlasně odmítají."Saxána, která je výrazně pohádkovější než Dívka na koštěti, na digitálních tricích stojí. Kombinovat je s čímkoli jiným by byla jenom komplikace," říká Vorlíček, který dlouhá léta kouzlil s herci i předměty za pomoci nejrůznějších udělátek a důmyslných postupů. Děda Netopýr: netopýr ušatý (Plecotus auritus) s lidským obličejem. Milý starý pán/netopýr, rozumný hodný děda. Táta Saxány, dědeček Saxánky.
Sova: Sova pálená (Tyto Alba). V podobě sovy se Saxánka (jako v prvním filmu velká Saxána) dostane zpět domů.
Kráva z poháru: samice skotu - tur domácí (Bos primigenius). Ve filmu ji přičaruje Saxána přes knihu do pohádkové říše, aby zachránila Saxánku před lstivými bazilišky. Kráva je zalehne. Slavná scéna, v níž promlouvá hlava Jana Hrušínského z nočního stolku v nemocnici, vznikla za pomoci sofistikované soustavy zrcadel. "Bylo to poprvé, kdy ji tvůrci použili, a já jsem tak strávil příjemné, poetické odpoledne vtěsnán do nemocničního stolku," vzpomíná na to s úsměvem Hrušínský. Dnešní moderní postupy jsou samozřejmě zcela jiné. Saxána kombinuje klasickou animaci s technikou motion capture, což je proces, při němž se speciálními infrakamerami nejprve zaznamená pohyb herců oblečených v kombinézách s reflexními body a ten se následně převede do digitální podoby jako podklad pro animované postavy. Pro dosažení věrné mimiky a správného otevírání úst, které se u animovaných postav musí speciálně dotvářet, vyvinuli dokonce programátoři Qbone Studios vlastní systém pro snímání lidského obličeje, včetně rekonstrukce a aplikace na 3D figury. "Kdybych vzal speciální kameru, připojil ji na počítač a natočil vaši tvář, do hodiny máme její trojrozměrný model," přibližuje jeho princip Adamec.Jednou z hlavních postav filmu je Trpaslík Heřman, kterému se líbí tetička Irma (Jiřina Bohdalová). Zde ve scéně, kdy se objeví v kuchyni Saxány.I když samozřejmě ne všichni museli do kombinéz, téměř všichni si vyzkoušeli, jaké to je "mluvit do zdi" - to když měli dialog s některou z digitálních postav. Než si na situaci zvykli, vypomáhal režisér. "Když měla Jiřina Bohdalová v roli vdavekchtivé spisovatelky Irmy reagovat na lichotky Trpaslíka Řehoře, klekl jsem si, aby měla představu, do jaké výšky se má dívat, a vyznal jsem ji lásku za něj," popisuje pobaveně režisér."Rudolf Hrušínský říkal, že dobrý herec má umět hrát i se skříní. My jsme tedy nehráli se skříní, nýbrž se vzduchoprázdnem, a bylo to zvláštní," doplňuje ho Petr Nárožný, který v Saxáně ztvárnil bratra tety Irmy, předsedu soudu JUDr. Evžena Bláhu.Interiér třídy navrhovali ve studiu Qbone podle Dívky na koštěti.Kromě něj se ve filmu objeví i "Rumburak" Jiří Lábus či postavička přímo vypůjčená z Arabely, čaroděj Vigo, kterého v nové pohádce ztvárnil Bronislav Poloczek. Záporné role padoucha Crashmana, který ovládne říši komiksu a chystá se i na Říši pohádek, se ujal Jaromír Dulava. Morkolabové: nezdařilá kombinace vlka a ptáka. Mají na sobě brnění. Neurvalí grobiáni, trochu hloupější, ale oddaní ředitelovi služebníci. Pochopové, bodyguardi. Vykonají vše, co jim ředitel nařídí, ale nejsou bystří a neumějí sami přemýšlet.
Baziliškové: připomínají lidského mutanta hada. Šupinatí mužíci v roztrhaném oblečení, místo rukou mají drápy. Podlézaví služebníci, přihrbení a bezcharakterní. Nikdo je nemá moc rád ani v Říši pohádek. Jsou docela chytří, ale ne tak jako Krakavous.
Šotci: maličkatí ušatí skřítci. Všeumělové, kteří jsou využíváni k úklidu či opravám. Nadmíru snaživí a všeteční. V pohádkové říši sní o tom, že jednou založí věhlasnou úklidovou společnost, ale do té doby jsou ve službách ředitele čarodějnické školy.Mimochodem právě Crashman se stal obětí bizarního zákroku "cenzury". Původní postava se totiž jmenovala Crackman a to se nelíbilo potenciálním distributorům ze zámoří. "Kanadská producentka, která se specializuje na filmy pro děti a mládež a o náš film se zajímala, trvala na tom, abychom odstranili slovo crack. Prý je nevhodné tahat do dětského filmu drogy," směje se režisér Vorlíček.Další historku na téma "morálka" pak přidává producent a
zástupce společnosti Pragofilm Zdeněk Sedláček. "U figurky Chlupáče jsme zase museli odstranit všechny pohlavní znaky. To aby nepohoršoval, když ho Crashman na chvíli připraví o srst. Tak máme z kluka eunucha," konstatuje pobaveně. Saxánka Helena NováčkováNejvětší péči mimochodem tvůrci věnovali hlavním animovaným postavičkám Krakavousovi a Trpaslíku Řehořovi. Na výrobu a simulaci jejich vlasů, vousů a šatů byly použity nejmodernější nástroje, pohyby animátoři ladili s atlasem anatomie po ruce, výjimkou nebylo ani ruční dokreslování. Výtvarnou inspiraci prý autoři hledali, kde se dalo. "Rozhodně ale neopisujeme od Pottera či z jiných fantasy," zdůrazňuje režisér a Adamec přitakává. "Na estetice Saxány se podepsalo, že ho dělá mezinárodní tým. Styl je sice jednotný, ale v detailech můžete vystopovat různé etnické vlivy - asijskými počínaje, českými konče." Podle něj může Saxána po technické stránce směle konkurovat všemu, co přichází do kin z takzvaného západu.Film, ve kterém se do Říše pohádek nevydává Saxána (Petra Černocká), ale její dcera Saxánka, vstoupí do kin krátce po začátku školního roku, 15. září.


Abstract: Proti snímku Jasmily Zbanicové Na cestě se vymezují stoupenci islámu. Přitom o konkrétní náboženství tady nejde. Boj lásky proti fanatismu je univerzální a účinkuje velmi dobře.

Muslimové se zlobí neprávem. Film Na cestě není jen o islámu

Režisérčin hraný debut Grbavica vyhrál před čtyřmi lety Zlatého medvěda na Berlinale, kde letos absolvoval svou premiéru i její další film Na cestě - už neoceněný, ale možná ještě výbušnější. Neboť sleduje, jak se harmonický vztah dvou inteligentních lidí jedenadvacátého století rozdrolí pod vlivem fanatické víry.
Jejich soužití si podmaní sledem běžných situací malého bytu od praní prádla po sex, bezprostřední příchylností něhy a příjemnou úsporností slov. Společně pár ustojí ještě mužův vyhazov z práce za opilecké selhání, ale pak následuje náhodné setkání hrdiny s dávným kumpánem z vojny, který mu nabídne práci počítačového lektora v letním táboře, a v jímavé oddanosti dvojice se objeví první prasklina.
Při vynucené návštěvě partnera, kam ji zaveze odtažitá žena, řídící auto dost nebezpečně v burce, totiž hrdinka objeví bizarní ostrůvek uprostřed civilizace: uzavřenou komunitu žijící podle ortodoxních zásad islámu. "Bratři a sestry" neznají cigarety, alkohol ani mobily, ženy oddělují od mužů či je nutí k sňatkům - ale film je nesoudí. Jen očima šokované dívky sleduje svět, v němž je zprvu nevěřícím hostem, poté nevítaným vetřelcem a nakonec marným rebelem.
Rytmus vyprávění sice zbrzdí množství rituálů, nicméně skok na cizí půdu málem stvořenou pro horor má v sobě neskutečnou sílu, jež zprvu povědomou civilní romanci uvede do odlišných obrátek. Boj o partnera, který už patří jinam; zděšení, když ho ráno vidí klečet na koberečku; panika, když před ní hájí mnohoženství. To je působivá, byť nadmíru prodlužovaná smyčka odcizení, aniž by přitom zmizel cit.
O to je rozhodování těžší - a pak do děje nenásilně vnikne i válečné trauma nedávné jugoslávské éry. Díky výrazu Zrinky Cvitesicové, herečky po všech stránkách nevšední, účinkuje i bolest radikálního řezu z vědomí, že láska možná hory přenáší, ale se zaslepenými fanatiky nehne, ať už se vyskytují mezi muslimy, židy nebo katolíky.
Na cestě


Abstract: Čínská automobilka Briliance se rozhodla být jednou z prvních , která vstoupí na evropské trhy. Jenže v západní Evropě se dbá i na jiné přednosti, než je cena. Proto německý autoklub ADAC připravil crashtest modelu BS6. Jeho výsledek je opět tragický.

Čínská auta jsou podle crashtestů jen pro sebevrahy

Testy autoklubu ADAC mají jinou metodiku než má Euro NCAP, takže je nelze spojovat. Na druhou stranu se k sobě velmi blíží a lze tedy ADAC (i když testy nejsou homologovány pro oficiální výsledky) brát jako dobrou orientační hodnotu.Briliance BS6 byl zkoušen jak při nárazu do překážky s přesazením v rychlosti 64 km/h, tak i v rámci bočního střetu. V obou případech automobil naprosto propadl a jeho bezpečnost lze srovnávat přibližně se starým prorezlým favoritem.Při čelním nárazu se pedálová skupina posunula o neuvěřitelných 31 cm do prostoru posádky. Jenže to není nic s tím, že na přístrojové desce byl zaznamenán posun 20 cm! Následkem toho se pohnul i volant, který atakoval řidičovu hlavu a airbag pak vystřelil zcela mimo své pole působnosti. :. Kliknutím na obrázek jej zvětšíte do původní velikosti.Ostré úlomky z přístrojové desky zaplnily celý interiér, nohy cestujících se zabořily jejích do tvrdých plastů a řidič byl zcela zaklíněn ve svém prostoru, takže by jej museli vystříhávat ven ze sedačky. Ostatně na motorové nůžky by přišla řada už tehdy, kdyby se musely otevřít dveře. Ty se totiž zaklínily do zámku, když se karoserie za A sloupkem zlomila.Boční náraz nedopadl pro automobil vůbec dobře. Při nárazu se posunul práh do prostoru cestujících, kde atakoval uložení sedadel. Velmi nebezpečné byly nevypolstrované střední sloupky, jež zranily řidiče. ADAC již jednou testoval čínský automobil s velmi podobným výsledkem. Vůz Landwind možná dopadl ještě o něco hůř. Řidiče vozu udeřil sloupek řízení do čela, když se při nárazu vysunul až ke střeše, ruka figuríny se dostala mezi dveře a sloupek karoserie, hrudník byl rozdrcen přístrojovou deskou a kolena se zarazila hluboko do přístrojové desky. :. Automobil Landwind při crashtestu ADAC (Foto: ADAC. Kliknutím na obrázek jej zvětšíte do původní velikosti.)Landwind tehdy měl plány prodávat v Holandsku své vozy ve velkém, ale po testu se stáhl a po roce přišel s prohlášením, že ADAC testoval špatný vůz. V Evropě se totiž prý má prodávat automobil, který bude mít v přední části instalovanou trubkovou výztuhu. Byl proveden test na inovovaném modelu u společnosti Euro NCAP, kde by vůz mohl být připuštěn do provozu. Od té doby se však Landwind na evropském trhu neobjevil.


Abstract: 42 740. To je počet dárců v Českém národním registrů dárců kostní dřeně. Jen ve Zlínském kraji eviduje transfuzní oddělení Baťovy krajské nemocnice ve Zlíně téměř 4000 dárců, z toho již v 39 případech si našla jejich dřeň cestu k příjemci a pomohla mu zachránit život.

Desítky lidí ve Zlíně chtějí darovat kostní dřeň

"Jeden čas jsme patřili mezi nejúspěšnější nefakultní pracoviště," vyzdvihla úspěšnost a zájem dárců v kraji Eva Kadlčková, lékařka Transfuzního oddělení baťovky. Od začátku října je na tomto oddělení opět rušno.
Důvod má jméno Petra Slavíková. Učitelka ze Zlína, které se před třemi roky obrátil život vzhůru nohama. Tenkrát jí lékaři diagnostikovali leukémii. Poprvé zákeřnou nemoc porazila autotransfúzí. Po třech letech se však nemoc vrátila. A Petra musela začít bojovat znovu. Její sestra Helena zveřejnila příběh Petry na Facebooku a věci se hnuly správným směrem.
Začal se hledat vhodný dárce kostní dřeně. A je to těžké, protože vhodným kandidátem na dárcovství je jen jeden ze sta. Přesto se díky Petře mezi lidmi zvedla obrovská vlna solidarity. Na transfuzní stanici se začali hlásit lidé, kteří chtěli pomoci.
"Jen 2. října přišlo na odběr 75 lidí," řekla spokojená Zdena Wasserbauerová ze sdružení Šance, která pomáhá shánět dobrovolníky pro dárcovství kostní dřeně. Proto také byly stanoveny další termíny a to na 15. a 22. října, aby se dostalo na všechny zájemce.
Včera byl mezi dalšími více než padesáti zájemci o darování kostní dřeně i patron dětí z dětských domovů Tomáš Slavata. "Díky své práci pro děti jsem se před rokem seznámil tady ve Zlíně s lidmi, kteří Petru znají. Proto se snažím pomoci, protože podporuji mnoho lidských příběhů," vysvětlil.
Dalším z dobrovolníků, který se úterního odběru krve pro registr dárců kostní dřeně zúčastnil, byl i herec Městského divadla ve Zlíně Pavel Vacek. "Zasáhl mě příběh Petry, byl bych moc rád, kdyby jí to vyšlo," zadoufal mladý zlínský herec.
"Petra i Helena jsou mi hodně blízké, proto jsem se nerozhodovala, brala jsem to jako samozřejmost," svěřila se další dobrovolnice Andrea Leitnerová.
"Je to od lidí moc hezké, že do toho šli," podělila se o své pocity dojatá sestra Petry, Helen Marková.
"Pevně věříme, že se vše podaří," zadoufala. Jak ale také Marková zdůraznila, celá akce má i další smysl, díky dárcům kostní dřeně se totiž podaří zachránit spoustu dalších životů.


Abstract: Chátrající budovu bývalé základní školy v Heleníně prodalo krajské město v dražbě společnosti Starkon Stav za 2,6 milionu korun. Prodej potvrdili městští zastupitelé. Investor má v úmyslu v domě v Hálkově ulici vybudovat penzion, učebnu pro školy v přírodě a v půdním prostoru expozici o textilním průmyslu.

Jihlava má kupce na starou školu. Ten chce v Heleníně penzion i muzeum

Ten býval v minulosti pro Helenín typický. A stopy tam toto odvětví zanechává ještě i dnes, když tam funguje uměleckoprůmyslová škola včetně oděvních oborů."Objekt bývalé základní školy je opuštěný. Nejdříve byl na prodej za 3,5 milionu korun. Nebyl ale zájem, proto byla cena snížena," uvedl náměstek jihlavského primátora Jaromír Kalina (KDU-ČSL)."Řadu let chodím kolem, řadu let se ptám, co se s tím domem stane," poznamenal zastupitel za hnutí ANO Daniel Mayer. "Je to bohulibý záměr," shodl se s náměstkem Kalinou. "Helenínský osadní výbor navrhoval ale jiné řešení, přebudování budovy na školku. Dosavadní školička sídlící v rodinném domku v Heleníně je malá. Pokud v této části města bude žít hodně dětí, mohlo by nás toto mrzet," upozornil opoziční zastupitel za KSČM Pavel Šlechtický.
Zajímá vás dění v krajích?
Za cenu jednoho vydání získáte všechny regionální přílohy.
Město si v minulých letech nechalo vypracovat studii, která řešila případnou rekonstrukci zchátralého objektu na školku. Dokument vznikl v roce 2011 a vyplynuly z něj náklady přestavby ve výši 17 milionů bez DPH.Osadní výbor ještě navrhl jinou variantu - přestavbu na domov pro seniory. Město se však rozhodlo jinak.Budova v Hálkově ulice je dva roky nevyužívaná. V minulosti do ní směřovaly i "nezvané návštěvy", přičemž zloději rozkradli třeba vybavení kotelny. Poškozená je elektroinstalace i rozvody.Posledním nájemníkem v bývalé škole bylo Občanské sdružení Heřmánek, provozovatel Domu na půl cesty. Nájemní smlouva byla v únoru 2011 ukončena.


Abstract: Nenažranost politické scény začíná zacházet do extrému. Po přečtení článku o Hegerově touze zpoplatnit i odporné černé plomby jsem dobrých deset minut kroutil hlavou a vedl vášnivou diskuzi se svým šéfem.

Proč nám kradete naše peníze, vy hyeny!

Je mi teprve 34 let. Zdravotnickou péči zatím nevyužívám, rozhodně ne tolik, kolik přispívám. Je tedy jisté, že jsem se stal podle plánu solidárním vůči důchodcům a nemohoucím. Souhlasil bych s tímto modelem, kdybych ale neviděl, jak právě tito starší spoluobčané tahají ze svých peněženek neuvěřitelné částky za doplatky životně důležitých léků. Kde na to mají vzít peníze? To jsou částky kolem tisícovky, s důchodem 6-8 tisíc to není zrovna sladký nákup.
PROBOHA, ZASTAVTE TO UŽ NĚKDO!
Ve zdravotnictví chybí miliardy. Nikdo neví, kam se poděly. Já se projdu po svém rodném městě a začínám tušit. Nejluxusnější budova v blízkosti centra je obří kolos VZP! Vše postaveno z luxusních materiálů v luxusním provedení, luxusní pracoviště, luxusní platy!
O ostatních sice nepíšu, jsou pravda skromnější, ale podobnost tomu jistě nechybí.
Nedávno jsem viděl v televizi o České pojišťovně a jejím hospodaření. Kolik bylo vybráno, kolik bylo vyplaceno, jaké zůstaly rezervy. Rezerv zůstalo přes 10 miliard korun! Ano.
Přesto se dozvím o pár měsíců později, že to nestačí a musí se povinné ručení zdražovat.
Kam až chcete zajít? Co nám chcete vzít?
Všichni papaláši do naha a na mráz, vás by přešel humor. Vy se máte dobře (to velké V je tam kvůli začátku věty, ne
snad z úcty k vám). Nechápu, jak můžete klidně spát. Styďte se!
Tyto nenažrané hyeny si svůj plat berou z peněz, které nám sprostě ukradnou. Přikážou nám je zaplatit pod pohrůžkou likvidace osobnosti. Hnus. A pak se na nás zubí v televizních přestřelkách, kde si vlastně stejně, jako ty skutečné hyeny, jen přerozdělují kořist.
A opět je mi z nich smutno, velmi smutno!


Abstract: Poslední zprávy o nezaměstnanosti v Olomouckém kraji nikoho nepotěší. Lidí bez práce přibývá a brzy jich možná bude nejvíce v novodobé historii kraje.

Na jedno místo 200 životopisů. Nezaměstnaných může mít kraj nejvíc v historii

K poslednímu dni uplynulého roku evidovala krajská pobočka Úřadu práce v Olomouci po meziročním nárůstu přes třiačtyřicet tisíc lidí bez práce. Podle odhadů je možné, že nepříznivá čísla ještě narostou.
"V následujícím měsíci očekáváme další výrazný nárůst nezaměstnanosti, kdy počet uchazečů o zaměstnání může atakovat magickou hranici pětačtyřiceti tisíc osob," uvedl referent trhu práce Jaroslav Mikšaník. Nejvíce nezaměstnaných dosud bylo v únoru 2010.
Výhled na následující měsíce i celý rok příliš veselý není. Na zimu propouštěly stavební podniky, odchody přišly a přijdou i z řad armády.
Část nezaměstnaných tvoří i osoby samostatně výdělečně činné, které se na zimu přišly zaregistrovat na pracovní úřad.
"Moc optimismu nevidím. Nezaměstnanost bude vyšší než ve stejném období loňského roku a budeme rádi, pokud se bude současný rozdíl tří tisíc lidí trochu snižovat. Ještě očekáváme nárůst v lednu a v únoru, v březnu by mělo dojít k sezonnímu poklesu," doplnil Jaroslav Mikšaník. Výrazný propad to však podle něj nebude.
Jedno neobsazené pracovní místo v kraji představuje devětatřicet uchazečů o práci, v Jeseníku je to padesát, v Olomouci o jednoho méně.
Velcí zaměstnavatelé nicméně nábory příliš neplánují.
"Prognózy lze v našem odvětví dávat spíše čtvrtletní než dlouhodobější, nicméně situaci v Unexu lze označit za stabilní," řekl mluvčí uničovské společnosti Boris Keka.
Strojírensko-metalurgická společnost počet zaměstnanců přizpůsobuje operativně v závislosti na trhu.
"Řídíme se objemem nasmlouvaných zakázek. Stav je nicméně trvalý, bez výkyvů," dodal, že kromě kampaně pro závod na Slovensku se nabírání pracovníků neplánuje.
Podobná slova zní i z Elektromotorů Mohelnice, odštěpného závodu Siemens.
"Vzhledem k počtu zaměstnanců, kterých máme v současné době zhruba dva tisíce, nelze hovořit o zásadním snižování či zvyšování jejich stavu. Výkyvy v zaměstnanosti nepřesahují běžnou míru fluktuace," prohlásil ředitel mohelnického závodu Siemens Pavel Pěnička.
Mezi ty, kteří postupně nabírají, patří mohelnická Hella.
"Za obchodní rok, který končí v květnu, průběžně rosteme. Přibrali jsme několik desítek lidí, nejvíce ve vývoji," řekl personalista Hella Mohelnice Jaroslav Axler, která dává práci dvěma tisícům lidí.
Podrobnější předpověď ohledně nadcházející situace na trhu práce v Olomouckém kraji bude známá příští měsíc.
"V lednu rozjíždíme monitoring zaměstnavatelů, všem větším budeme posílat dotazník, kde budou uvádět svůj výhled do pololetí. Data budeme mít zpracována na konci února," sdělil k průzkumu zaměstnanosti Jaroslav Mikšaník.
Dlouhodobě je nejvíce pracovních příležitostí pro kvalifikované dělnické strojírenské profese, obchodní zástupce, finanční a pojišťovací poradce, strážné, vrátné, řidiče kamionové dopravy, úklidové pracovníky a prodavače, číšníky a kuchaře.
"Ve strojírenství je to kvůli tomu, že u některých profesí nejsou uchazeči, případně jsou místa spojená s ježděním po celé republice, například u svářečů a podobně. Pracovní podmínky bývají zároveň náročné a roli hraje i výše mzdy," zmínil referent.
Největší převis poptávky uchazečů o zaměstnání je v nekvalifikované administrativě. Na jedno místo se běžně sejdou i dvě stovky životopisů.


Abstract: Téměř tři procenta promovaných mladých lidí jsou podle Českého statistického úřadu bez práce a řada dalších pracuje mimo vystudovaný obor, protože bez předchozí praxe kvalifikovanou práci shánějí velmi obtížně. V poslední době proto studenti začínají pro vysněného zaměstnavatele žádat doporučení svých pedagogů.

Studenti bojují o práci v oboru. Žádají své pedagogy o doporučení

Vysokoškolákům, kteří se naplno věnují studiu, už často nezbývá moc času na hledání práce v oboru. "Zkoušela jsem to, ale většinou chtějí praxi, takže je to trošku problém," říká studentka oboru bankovnictví a pojišťovnictví na Vysoké školy ekonomické Ester. Podobné zkušenosti má i studentka oboru živočišná produkce na České zemědělské univerzitě Adéla. "V oboru jsem nic nenašla, takže jediné pracovní zkušenosti, které mám, jsou úplně mimo něj," říká.Studenti tak hledají nové cesty, jak pracovat v oboru, který vystudovali. Začali poroto žádat o doporučení své pedagogy, především ty, u kterých psali třeba semestrální, bakalářskou nebo diplomovou práci. Doporučení pak při žádosti o práci přikládají k životopisu a motivačnímu dopisu."Studenti si nám dlouhodobě stěžují, že nemohou sehnat práci bez relevantní praxe. Princip doporučení od profesorů nám přišel dobrý," komentuje Jan Klusoň ze serveru UNIjobs.cz.To, že doporučení pedagoga funguje, potvrdil proděkan zlínské Univerzity Tomáše Bati Libor Marek. Podle něj pomohlo třeba jedné z prvních absolventek tamního oboru německý jazyk pro manažerskou praxi. "Hovořil jsem tehdy se zástupcem německé firmy, u které chtěla studentka pracovat, a ten mi potvrdil, že rozhodující byl můj posudek. Studentka tam působí dodnes a je velmi spokojená," řekl Marek. Dodal, že podobně postupují i jeho kolegové. "Když absolvent najde dobré uplatnění, je to zároveň zhodnocení pedagogovy práce. Takže to vlastně děláme i tak trochu pro sebe."Zažádat o doporučení je možné i prostřednictvím nově spuštěného webu odprofesora.cz, kde budou zároveň žebříčky vyučujících, kteří dali nejvíce doporučení, a studentů, kteří nejvíce doporučení získali.Zaměstnavatelé jsou k této novince zatím spíše skeptičtí. "Smysl by mi to dávalo pouze u těžce obsaditelných pozic, ale výsledek by stejně závisel na klasickém výběrovém řízení, kterým by uchazeč musel projít. Stejně tak v rámci doporučení od zaměstnanců nikoho nezvýhodňujeme," říká náborový specialista České spořitelny Tomáš Dušenka.Zato v mezinárodní společnosti EY by k takovým doporučením přihlédli. "Určitě ano. Bylo by to pro nás zajímavé jako nová zkušenost," řekla náborová specialistka Andrea Svobodová.


Abstract: Vlastimil Rampula již odešel z funkce pražského vrchního státního zástupce, řekla mluvčí státního zastupitelství Irena Válová. Podle mluvčí Nejvyššího státního zastupitelství Heleny Markusové nyní úřad dočasně povede první náměstek Libor Grygárek.

Rampulu v křesle vrchního žalobce nahradil Grygárek, dočasně

Nejvyšší státní zástupce Pavel Zeman podle ní navrhne nového šéfa pražských žalobců v řádech týdnů.
O Rampulově odchodu rozhodl v úterý Nejvyšší správní soud (NSS). Vyhověl stížnosti ministra spravedlnosti Jiřího Pospíšila (ODS) a zrušil rozhodnutí Městského soudu v Praze, který Rampulu v únoru vrátil do funkce. Právě Pospíšil předtím pražského vrchního státního zástupce odvolal kvůli údajným závažným chybám v důležitých kauzách. NSS tento týden dospěl k závěru, že Rampula opravdu závažně chyboval a porušil své povinnosti.
"Pan doktor Rampula je již řadovým státním zástupcem," uvedla Válová. Podle Markusové pak podle organizačního řádu povede dočasně státní zastupitelství Rampulův první náměstek. Zeman podle své mluvčí zatím nového pražského vrchního státního zástupce Pospíšilovi nenavrhnul. "Rozhodne se v řádu týdnů," řekla Markusová.
Návrh na odvolání Rampuly podal loni v březnu Zeman. Pospíšil Rampulu odvolal v říjnu. Rampula pak podal správní žalobu, jíž pražský městský soud v únoru vyhověl a vrátil Rampulu do funkce. V současnosti se spor vrátil do fáze před zásahem městského soudu, který se případem musí znovu zabývat, ale je přitom vázaný názorem NSS.
O Rampulovi se v minulosti opakovaně hovořilo v souvislosti s údajným "zametáním" některých politicky citlivých kauz. Rampula taková podezření vždy popíral. Podle NSS Rampulovo vrchní státní zastupitelství například v kauze gripenů nerespektovalo pokyn Nejvyššího státního zastupitelství a nevyžádalo si právní pomoc Švédska. V kauze IPB Rampula bez důkladné znalosti věci nařídil dozorující státní zástupkyni, aby se neodvolávala proti rozhodnutí, jímž soud zprostil viny sedm bývalých manažerů zkrachovalé banky.


Abstract: Stojí i statisíce korun, ale jejich výsledky nejsou vždy pro veřejnost viditelné. Studie, které si Jihlava nechává vypracovat, mají k realizaci leckdy daleko. Jako třeba ta navrhující zalesnění náměstí. Zbytečně se zatím jeví i dokumentace řešící přetrasování MHD nebo přestavbu zimního stadionu.

Ubourání Prioru, les na náměstí. Zbytečné studie stály Jihlavu miliony

Vyřešené parkování v centru města či přestavěný Horácký zimní stadion. Nebo zcela nově upravené Masarykovo náměstí, ze kterého zmizely nákladové rampy pro decentněji upravený Prior, jehož fasáda lépe zapadá do historického jádra.Veškeré studie, které si Jihlava nechává zpracovat, jsou vedeny jako majetek města a podle toho se s nimi také zachází. "Město má vnitřní směrnici, která jasně stanovuje postup, jak s majetkem nakládat," potvrzuje mluvčí Radek Tulis.
Drobnější studie, které už pozbyly platnosti, se vyvedou z majetku města podpisem náměstka či primátora. O dražších studiích rozhoduje rada a o těch nejdražších potom zastupitelstvo.
"Některé studie se sice nevyužijí, ale řada z nich je podkladem pro další postup, a byť se jeví jako zbytečné, mohou ukázat, že nějaká cesta je slepá," doplňuje mluvčí.I tak by dnes vypadala Jihlava, kdyby město zrealizovalo projekty, na něž si nechalo vypracovat různé studie.Například parkováním se zabývala už řada dopravních expertů. Město si před zhruba čtyřmi lety nechalo vypracovat studii, která vyšla na 180 tisíc korun."Studie je dokument, který navrhuje řešení nějakého území. Bohužel než se dotlačí do nějakého stupně, tak konkrétní materiál třeba pozbyde platnosti nebo vše přeruší volby," krčí rameny náměstek primátora Vratislav Výborný (ČSSD).Právě do jeho gesce spadá úřad územního plánování, kde se tyto materiály archivují. "A do některých starších studií dnes stále nahlížíme," odmítá Výborný myšlenku, že by přišly peníze magistrátu vniveč.Mezi nejčastější evergreeny, na něž se v krajském městě běžně zpracovávají studie, patří Masarykovo náměstí. Odborníci navrhují budoucí podobu prostoru, jehož nepovedenou dominantou je od 80. let minulého století obchodní dům Prior."Řádově jde o desítky studií nejrůznějších úrovní," přiznává Výborný. Náměstí přesto v posledních dvou desetiletích prodělává pouze drobné kosmetické změny. A ty nejsou vždy úplně zdařilé.Také některé z navrhovaných prvků ve studiích byly natolik radikální či dokonce kuriózní, že o jejich uskutečnění městští radní ve shodě s odborníky nikdy ani neuvažovali.Jeden návrh například počítal s osázením celého náměstí stromy, druhý prosazoval ubourání třetiny budovy Prioru.Jasnou koncepci parkování chtělo vedení Jihlavy nastolit už před čtyřmi lety. Pomoci mu měla studie, která tvrdila, že v centru města chybí zhruba 2 600 parkovacích míst.V čele magistrátu tehdy stál Jaroslav Vymazal. Ten dnes ve funkci náměstka primátora zodpovídá právě za dopravu a říká: "Mým cílem je, abychom společně s pracovní skupinou vytvořili dlouhodobější parkovací politiku ve městě. A na té se momentálně pracuje."Stojí si však za tím, že studie nezapadla a některé poznatky z ní získané se uvedly do praxe. "Byly podle ní například přesně vymezeny zóny pro rezidenční parkování, které se osvědčily," dodává.Podle řady různých prohlášení z minulosti měl už dnes moderní Horácký zimní stadion dávno fungovat. Na přestavbu chátrající haly byl už dokonce vypracovaný projekt. Přesto letos vedení magistrátu jasně řeklo: "Projekt zastaral, potřebujeme novou studii za 250 tisíc korun.""Může se ukázat, že projektová dokumentace, kterou momentálně ke stadionu máme, bude k ničemu," připustil na posledním jednání zastupitelstva primátor Rudolf Chloupek.Další z nekonečných příběhů. I když je trochu jiný. Poslední návrh na přetrasování linek městské hromadné dopravy vytvářel přímo dopravní podnik, městem zřizovaná organizace. Podle jeho návrhu se mělo původně jezdit už od roku 2014. Jenže magistrát se rozhodl, že nešlo o povedenou variantu, a nechal si zaplatit průzkum, z jehož dat by mělo být jasné, jakými směry lidé nejčastěji cestují."Výsledky budeme mít zhruba příští týden. Seznámíme se s nimi a s nějakými návrhy se to potom dostane do rady a zastupitelstva," tvrdí Jaroslav Vymazal.Rozpačitý dojem zůstal po sochařské soutěži před více než třemi lety. Osm oslovených předních českých sochařů dalo k dispozici dohromady osmnáctku návrhů děl, která měla oživit konkrétní místa v Jihlavě.Veřejnost si v hlasování vybrala sochu gotického rytíře v nadživotní velikosti. Radnici se však jeho cena, sedm milionů korun, zdála až příliš vysoká a hlasem lidu se neřídila. Dodnes se v ulicích neobjevil žádný z návrhů.


Abstract: Tatíček Zemaníček odjel orodovat do Číny a nechal zemi bez dozoru. Snad se mu tady zlobiví kluci neporvou. Snad tady nenastane převrat. Snad Kajínek neuteče ještě před jeho návratem, aby mu mohl dát Milošt.

Legrační Česká republika

Když už jsme nakousli toho Jirku, který má prezidentovy sympatie snad pro to, že stejně jako on obývá hrad, bylo by pěkné, kdyby mu dal milost dnes, když má svátek Pankrác, nebo počkal, až bude mít svátek Míra. Nevhodné na tom je, že milost dostane usvědčený vrah. Chápu všechny ty otazníky co kolem toho jsou, to divné vyšetřování, usvědčování, chápu dokonce i to, že Jiří Kajínek si odbručel víc než dost, že ze všech vrahů patří v očích veřejnosti k těm nejoblíbenějším a že populismus, alibismus atd. Ale nelíbí se mi, že pokud nikoho nezabil, tak za to seděl a ven se nedostane prokázáním nevinny, ale milostí. A pokud někoho zabil a byl nějak odsouzen, že se ta pravidla překroutí, stornují... ale co to jsou vlastně pravidla? Dnes to je jako když si ptáček prdne.
Myslím že jsme jedna z nejsmutnějších společností co kdy existovala. Nestrádáme, neumíráme, ale přesto jsme posraní strachy až za ušima. Z kdečeho. Zamykáme se, stavíme se zdi a ploty, píšeme si zákony, pravidla, soudíme se a kdovíco všechno. A to jen proto, že máme strach. Ale z čeho? Z té obludy, kterou jsme si zakoupili, z toho že jsme uvěřili na peníze, že je máme nebo nemáme. A že jsme zapomněli co je to vlastně člověk a co je to vlastně život.
Zažil jsme podivnou kontrastní situaci. V dětství jsem četl knihu Pes druhé roty od Františka Langera. Je to o legionářích v Rusku. Před pár dny jsem si tu knihu vytáhl z knihovny a přečetl si doslov. Bohužel si nevzpomínám kdo ho napsal, ale psalo se tam o pravidelných setkáních, které na Kampě uskutečňovali právě František Langer, Jiří Trnka a Jan Werich. Všichni tito pánové pro mě něco znamenají. Něco moudrého, komplexního, hlubokého a pravdivého. Něco, co si jen představuji, protože jsem to nikdy neviděl. To jen k nastínění roviny. A dále se tam psalo o první světové válce. O tom jak některé občany Rakouska Uherska, kteří se cítili být Čechy a Slováky, napadlo udělat vlastní stát. O tom jak nastupovali do legií, jak bojovali na všech frontách, o slavné bitvě u Zborova, o politických a diplomatických krocích TGM, o rozkolu s Leninovým zřízením, které podepsalo dohodu s Němci a o tom, jak se stateční vojáci probojovávali skrz celé to obrovské rudé Rusko, aby na vlastní oči mohli spatřit tu malou zemi, kterou vytvořili.
A pak jsem si četl na iDnesu o tom, jak vystupují naši aktuální představení. Když pomineme to, že mluví jako hulváti, když pomineme to, že se chovají jako... ano, správně, hulváti, když pomineme to, že si dělají dětinské naschvály, že lžou, pomlouvají se, hádají se, podvádí se a že vůbec dělají cokoliv, jen ne to, co se od nich očekává a za co jsou placeni, když pomineme tohle všechno, co si uvědomíme? Že je to celé jen jedno velké divadlo, které má za úkol odvést naši pozornost od něčeho opravdu důležitého. Od uvědomění, že svět netvoří nás, ale my tvoříme svět. To co se děje, ty vnější projevy, které tak rádi emotivně sledujeme, ty nevycházejí ze Zemana, z Babiše, ze Sobotky, z Kalouska. Ty vycházejí z nás. Jsou jakýmsi hologramem našeho nastavení. Žijeme v době, kdy si lidé nadávají, podvádí se, lžou a dělají si naschvály. Víte jak se to říká v hermetismu, jak nahoře tak dole... pravdou je, že každý z nás má možnost volby a jaký bude jeho osud záleží jen a pouze na tom, kam nasměřuje svoji pozornost.
Konec hlášení.


Abstract: Cenu Zlatý Ámos pro nejoblíbenějšího učitele v Česku v šestičlenném finále vybojovala Hana Pacíková. Učitelka práva a kriminalistiky na střední a vyšší odborné policejní škole v Holešově zvítězila nejen u patnáctičlenné odborné poroty v čele s Janem Cimickým, ale také u žáků zúčastněných škol.

Rozdávala se cena Zlatý Ámos. Kdo je nejoblíbenější učitel v Česku?

Děti ji vyhlásily Dětským Ámosem. Tradiční anketu potřetí za sebou vyhrála žena, Pacíková na trůnu vystřídala Ivanku Hájkovou.
Udělovaly se také doprovodné ceny pro učitele některých předmětů, v nichž se vybíralo ze všech účastníků. Nejlepší fyzikářkou se stala Jana Czuchová ze ZŠ TGM v Hrádku nad Nisou. Matematickým Ámosem ministr průmyslu a obchodu Jan Mládek (ČSSD) vyhlásil Martinu Hudecovou ze ZŠ na Kavčích horách. Jako jediný z finalistů uspěl v dílčích cenách Radek Matuška z brněnské chemické průmyslovky, který se stal Ámosem chemikářem.
Titul Ámos sympaťák za výhru v sms hlasování získal dějepisář Jiří Janovský ze základní školy v Nučicích. O vítězi se v bouřlivé atmosféře rozhodovalo ve čtyřech finálových disciplínách. Nejprve museli učitelé představit sebe a svou školu. Pak se třemi společnými otázkami zjišťovalo, nakolik studenti znají své učitele. Největší zájem vyvolala otázka, kdy pedagog dostal první pusu od opačného pohlaví. Třetí úkol byl až do čtvrtka tajný. Finalisté tak měli jen den na přípravu hlášení do školního rozhlasu, že na inspekci přijede Jan Ámos Komenský.
Vrcholem byla tradiční pětiminutová "volná jízda", společné vystoupení učitele a jeho žáků. A právě v ní zřejmě Pacíková rozhodla o svém triumfu. Secvičená scénka o rekonstrukci napadení v restauraci rozesmála všechny přítomné.
Tradiční anketa Zlatý Ámos se vyhlašuje už 22 let. Vítězku čeká v sobotu slavnostní korunovace také na Kantorském bále v Národním domě na Smíchově, který se koná při příležitosti Dne učitelů.


Abstract: Dvě třetiny hlasů – takovou podporu dostal v pátek premiér Bohuslav Sobotka od delegátů ČSSD, když na sjezdu v Brně obhajoval post v čele strany. Mandát pokládá za silnou podporu. Řekl to po svém zvolení na brífinku s novináři.

Sobotka: Mandát je dost silný, abych se pustil do boje

Jak silný je pro vás mandát 67 procent? Čekal jste větší drama?
Čekal jsem ten sjezd velmi těžký, pro každého sociálnědemokratického premiéra je to na sjezdech soc. dem. velmi složité. Ten mandát je dostatečný pro to, abych se pustil do boje.
V minulých letech jste měl mandát 84 a 85 procent. Čemu přisuzujete, že tentokrát je to mnohem méně?
Když se podíváte na další premiéry, kteří obhajovali svůj mandát, když byli předsedové vlády, tak jejich mandáty byly ještě výrazně nižší. Dvě třetiny hlasů pokládám za silnou podporu. Je to mandát, se kterým se dá velmi dobře pracovat. Já chci soc. dem. sjednotit.
Ve svém projevu jste hodně kritizoval pravicové vlády a varoval jste před možnou spoluprací ANO a ODS. Je to podle vás větší nebezpečí než vaše případná vláda s komunisty, kterou jste už dříve připustil?
Já jsem popsal, jak to je. Je potřeba říkat lidem věci narovinu. Do roku 2013 jsme tady měli pravicové vlády, dostaly šanci, dopadlo to naprostou katastrofou. ČSSD si nepřeje, aby se neúspěšná pravice vrátila do vlády. To, z čeho máme obavy, jsou námluvy mezi ANO a ODS. Chci vyzvat občany, kteří se obávají toho, že se pravice vrátí k moci, aby dali hlas sociální demokracii. My jsme schopni po volbách vládu sestavit a pokračovat v sociálně spravedlivé politice.
Prezident Miloš Zeman dnes oficiálně oznámil, že bude znovu kandidovat na Hrad. Co na to říkáte?
Není to žádné překvapení, čekal jsem to. Určitě to přispěje k tomu, že volební kampaň bude atraktivnější. Bez něj by byly prezidentské volby nudnější. Musíme počkat, jací další kandidáti se objeví. Očekávám, že v ČSSD tu debatu otevřeme po sjezdu a budeme hlasovat ve vnitrostranickém referendu.


Abstract: Odboráři v jihlavském podniku Bosch Diesel, který zaměstnává asi pět tisíc lidí, chtějí pro příští rok vyjednat podstatně vyšší růst mezd než letos, kdy firma pracovníkům přidala tři sta korun. Podle odborů se ekonomická situace největšího závodu v kraji už zlepšuje.

Odbory v jihlavském závodě Bosch Diesel chtějí vyjednat vyšší platy

První kolo nového kolektivního vyjednávání začne podle předsedy podnikových odborů KOVO Jiřího Valenty 19. října. Návrh na zahájení vyjednávání předali odboráři v tomto týdnu. "Očekáváme, s čím přijde zaměstnavatel," řekl Valenta.
Výrobci čerpadel pro dieselové motory klesl kvůli hospodářské krizi objem zakázek, kvůli tomu se snížila zaměstnanost a ve výrobě se dělaly odstávky. Podle Valenty nechali odboráři před rokem nižšími požadavky firmu nadechnout, ale teď už podle nich zakázky jsou.
I pro příští rok chtějí odboráři vyjednat navýšení mezd paušální částkou, tedy stejně pro všechny tarifní třídy. Předmětem debaty by měl být i nastavený směnný model. "Zaměstnanci jsou z něho unavení, plnohodnotné volno mají vlastně jen jednou za měsíc," vysvětlil Valenta.
Odboráři chtějí jednat například také o zvýšení již poskytovaných příplatků a o prodloužení dovolené v závislosti na směnných modelech.
Průměrná hrubá mzda v podniku převyšuje 20 000 korun. Valenta ale výši platů neuvedl s tím, že je to záležitost vedení podniku.
Podle výroční zprávy založené ve Sbírce listin se loni tržby za prodej výrobků a služeb společnosti Bosch Diesel meziročně snížily o 35 procent na 12,7 miliardy korun. Podnik vykázal zisk kolem 150 milionů korun, zatímco o rok dříve to bylo 1,249 miliardy korun.
V minulém roce podnik zaměstnával v průměru 4770 lidí, v roce 2008 měl 6173 pracovníků.
Čtěte v sobotu MF DNES: Jak se na aktuální situaci koncernu Bosch dívá Franc Gruber, ekonomický ředitel firmy Bosch Diesel v Jihlavě? Rozhovor s ním najdete v sobotním vydání deníku MF DNES.
.


Abstract: Člověk, který se zajímá o přírodu, už většinou nějakou zeměvědnou encyklopedii vlastní. Když si teď přinese domů novou výpravnou knihu Země o 520 stranách, která obsahuje 2000 barevných fotek a 1200 map a ilustrací, má pocit, že může probrat knihovnu a s přebytky zamířit do antikvariátu.

Naše planeta - jaká byla a jaká je dnes

Náhle má dvojmo encyklopedii počasí, hornin a minerálů, planety Země... Při bližším ohledání encyklopedie se samozřejmě uklidní - vše a v rozsahu obvyklém pro samostatné knihy se samozřejmě vejít nemohlo.
Všeobecný úvod na téma minulost Země, složení Země, hory, sopky, ledovce, ale i kapitoly "ekologické" jako život, desertifikace, průmyslová krajina či oteplení je jasným, zasvěceným, názorným a přehledným textem.
Však také rozsáhlé dílo napsala skupina devětadvaceti odborníků pod vedením amerického geologa Jamese F. Luhra z věhlasného washingtonského Smithsonova institutu a vydalo neméně prestižní britské vydavatelství Dorling Kindersley.
Nicméně na jednotlivé typy půd, lesů či mokřadů, pro jednotlivá pohoří, moře, řeky a oceány, jezera, pouště, ale i největší civilizační sídla přece jen musela stačit tu půlstrana, tu několik odstavců. Jistě, kdyby měly být popisy všech názornější, neměla by kniha 520 stran, ale dva tisíce a stála by daleko víc, než kolik stojí.
Kniha je podle českého vydavatele Euromedia Group určena odborné veřejnosti i laikům.
Tedy - odborníci na příslušnou problematiku se asi nic nového nedozvědí, ale i oni si zajisté rádi doplní znalosti vizuálním zážitkem z fotografií konkrétních míst na naší planetě, prostudují digitální modely a moderně zpracované tematické panely, grafy, mapy.
Rozhodně je encyklopedie Země výborným průvodcem (ne)poučených laiků a studentů všech úrovní studia.
O Sargasovém moři či Hudsonově zálivu snad všichni četli dobrodružné knihy a učili se v zeměpise, Černé a Středozemní moře snad i všichni viděli - ale v kapitole Oceán máme najednou všechna moře jako na dlani a s nimi jejich typické pobřežní skály, útesy a písčité břehy... A totéž kapitola Pevnina, v ní města: Johannesburg vedle Moskvy, Tokio vedle Dillí, všechny ty megapole, ale náhle před čtenářem vyvstávají i se svými konkrétními tvářemi.
A totéž hory - jak rozdílné jsou Karpaty, Sierra Nevada, Alpy a Himálaj! Názornost je rozhodně silnou stránkou této encyklopedie. A vzhledem k tomu, že zachycuje více než 400 charakteristických míst na naší planetě, je rozhodně na co se dívat a určitě co číst.


Abstract: Desítky klientů podle policie podvedla pražská cestovní agentura Marka Holuba, který zprostředkovává zájezdy přes internetový portál Kup a leť. Poškozeni jsou lidé, kteří Holubovi v loňském roce zaplatili za luxusní dovolenou až statisícové částky, ale nikam neodjeli. Dodnes jim Holub, který dál podniká v cestovním ruchu, peníze dluží. Navíc jeho firma Holiday on line je v exekuci.

Policie stíhá majitele cestovky, bral peníze, ale klienti zůstali doma

"V souvislosti s činností cestovní agentury Kup a leť jsme nyní zahájili trestní stíhání jedné osoby pro zločiny podvodu a zpronevěry, kde je trestní sazba od dvou do osmi let," řekla v úterý Právu Eva Stulíková z Krajského policejního ředitelství v Praze.
Podle ní způsobil obviněný svým jednáním škodu ve výši dva a půl miliónu korun. "Vyšetřování je vedeno na svobodě. V současné době probíhají výslechy poškozených. Případ by mohl být uzavřen do jednoho měsíce," dodala Stulíková.
První trestní oznámení na Holuba padlo už loni v srpnu. Podala jej Eva Dřímalová z Kladna. Ta agentuře zaplatila 170 tisíc za rodinný zájezd do USA:"Před odletem nám volali z cestovní kanceláře, že jim nedošly peníze a že nás vyřazují ze zájezdu. K majiteli zprostředkovatelské agentury nebylo možné se dovolat. Když jsme se s ním nakonec spojili, tak sliboval, že peníze obratem pošle. Dodneška tak neučinil," uvedla Dřímalová.
Podvedených je přes 20
Podvedených klientů postupně přibývalo, celkově jich je přes dvacet.
Sám Marek Holub už dříve v rozhovoru s Právem problémy s platbami připustil. "S poškozenými to řeším a relativně rychle by to mělo být vyřízené," prohlásil letos v dubnu Holub. Podle něho se to týká patnácti případů.
"Internetové objednávky zájezdů v tuto chvíli nepřijímáme, máme ale své stálé klienty, pro které zájezdy nadále pořádáme. To, jak budeme pokračovat, záleží na výsledcích policejního vyšetřování," konstatoval tehdy Holub s tím, že kriminalisté zabavili veškeré účetnictví firmy. Nyní se ho Právu kontaktovat nepodařilo.


Abstract: Každá generace má své génie. Lidi, kteří předčí všechny ostatní a posunou svět ve svém oboru zase o kousek dále.

Automobilový zázrak z Kalifornie

Fyzika má Einsteina, populární hudba Beatles nebo Rolling Stones, sport Emila Zátopka nebo Usaina Bolta. A pak je tu Elon Musk. Tento podnikatel a konstruktér původem z Jihoafrické repubiky se rozhodl změnit svět hned v několika odvětvích, a už nyní je jasné, že svůj zápis do historie automobilismu má jistý. Tento týden totiž oficiálně prodal prvních 30 nových Modelů 3 od automobilky Tesla. Zároveň eviduje 500 000 předobjednávek. A to už je dost velké číslo, které Teslu posílá mezi největší automobilky světa nejen svou hodnotou, ale i počtem (potenciálně) vyrobených vozů. Ještě ale nemá vyhráno.
Na popis historie všech Muskových firem bych musel napsat asi tak deset blogů, ale ve stručnosti: První velké peníze vydělal prodejem svého podílu ve společnost Paypal, kterou spoluzakládal. 200 mil. dolarů, které prodejem získal, investoval do založení dvou firem. Tesla motors a Space X. Space X si klade za cíl zlevnit dopravu nákladu a lidí do vesmíru za pomoci znovu využívání raket. Tedy že raketa za miliony dolarů, která něco odveze na oběžnou dráhu, už celá neshoří v atmosféře při cestě zpět, ale bude moct být použita znovu. S nákladem se mu to už daří a satelity vysílá na oběžnou dráhu za zlomek ceny konkurence, na první lidskou posádku si ještě musí počkat.
S Tesla motors chce zase zase Elon Musk udělat revoluci v automobilové dopravě a ukázat, že spalovací motory jsou věcí minulosti. Elektromobily byly až do nedávna brány jako slepá vývojová větev, ale i díky úspěchu Tesly je nyní vyrábí skoro každá větší automobilka. Díky svým skvělým konstruktérům dokázal totiž vyřešit ten největší problém všech elektromobilů – dojezd. Se svým předchozím Modelem S se dostal na průměrný dojezd 600 Km, což už je skoro jako u auta se spalovacím motorem. Jenže Model S je luxusní sedan, který se prodává v přepočtu za asi 3 mil. Kč a s touto cenou se nikdy nestane masovou záležitostí. Revoluci má udělat až nový Model 3, o kterém jsem psal na začátku. Tento "lidový" elektromobil v přepočtu asi za 800 tis. Kč sice také nepatří mezi nejlevnější auta, ale svou cenou se už stává dostupný pro mnohem více lidí a tomu i odpovídají stovky tisíc obědnávek. Jenže tady nastává ten kámen úrazu. Tesla si nemůže stěžovat na malou poptávku, ale ještě nikdy nedokázala plnit plán výroby. Pokud nebude plnit slibovaná čísla, je možné, že se od ni odvrátí investoři, cena akcií poklesne a v konečném důsledku se začnou ztrácet i zákazníci. Elon Musk pak nebude tím, kdo změnil celý trh s automobily, ale "jen" vizionářem, který dokázal vyrobit pár tisíc hraček na elektřinu pro boháče. To ale ukáže až čas.


Abstract: Zatímco na pravici funguje hned několik think-tanků, levice svou "líheň myšlenek" stále formuje. Sociální demokraté by pro ten účel rádi přeměnili Masarykovu dělnickou akademii. U více než stoleté instituce to jde ale pomalu. Prozatím se tedy uvažuje alespoň o vyškrtnutí přežilého slova "dělnická".

ČSSD chce modernizovat svůj think-tank, už bez dělníků v názvu

Masarykova dělnická akademie (MDA) blízká sociální demokracii se může pochlubit tradicí a dlouhou historií. Ve světě současné politiky ale za představami moderního think-tanku značně pokulhává.
Na nedávném sjezdu ČSSD to přiznal i šéf strany Jiří Paroubek. "Málo se daří přeměnit tuto instituci na skutečný think-tank, zahrnující i činnost vzdělávací a badatelskou, integrovanou do širšího akademického a expertního prostředí," uvedl ve zprávě pro delegáty sjezdu.
Představitelé akademie problém přiznávají s odkazem na finance. "Nejsou peníze, to je potom těžké," řekl iDNES.cz bývalý poslanec ČSSD Jan Mládek, který instituci dočasně řediteluje. Vedení sice aktivity akademie podporuje, ale priorit je více, připouští. A sponzoři chybí.
"Fungujeme, ale aby to byl luxus, jaký má například ODS, že tam má několik zaměstnanců, tak to zatím nevidím," řekl v narážce na think-tank CEVRO spojený s ODS.
Zatímco v akademii pracují dva lidé a třetí na poloviční úvazek, CEVRO má šest zaměstnanců a podařilo se mu vybudovat i vysokou školu (CEVRO institut), která zaměstnává řadu dalších lidí.
"V budoucnu bychom výhledově, v horizontu let, rádi získali i nějakou podobnou akreditaci, jakou získal v minulých letech třeba CEVRO institut," řekl iDNES.cz politolog Lukáš Jelínek, který se v MDA angažuje.
I on přiznává, že jde modernizace pomalu. "Pravda je, že se o ní mluví přinejmenším od brněnského sjezdu před dvěma lety," řekl.
Zatím se proto socialisté pokusí změnit alespoň název. Ten je už podle průzkumů, které si nechali udělat, přežitý. Změnu ostatně doporučil sám stranický šéf. "MDA by měla také konečně rozhodnout o změně svého poněkud archaického názvu navozujícímu asociace, které neodpovídají dnešní době a představám moderního politického think-tanku," napsal.
Občanské sdružení, založené v roce 1896 za účasti tehdejšího vůdce sociální demokracie Josefa Steinera a profesora Tomáše Garrigua Masaryka. První československý prezident byl autorem prvního programu akademie, přednášel pro ni a jako prezident věnoval na její činnost 500 tisíc korun. Jen v letech 1926-1937 uspořádala Dělnická akademie 45 194 kurzů, přednášek, uměleckých a dalších akcí, kterých se zúčastnilo 4 894 713 lidí. Slavnou stránkou činnosti Dělnické akademie je její boj na obranu republiky proti fašismu. Její vedoucí funkcionáři založili Petiční výbor Věrni zůstaneme, který se za války stal nejvýznamnější nekomunistickou odbojovou organizací. Rozsáhlou práci vykonala Dělnická akademie také v letech 1945-1948. Ve znamení těchto tradic byla akademie v roce 1991 obnovena.
Jelínek i Mládek mu dávají za pravdu. "Na spoustu lidí slovo dělnická působí odpudivě, ono to získává i nové konotace, když slyšíte o Dělnické straně, dělnické mládeži," vypočítává Jelínek.
Aby se nemusela měnit zažitá zkratka, uvažuje se o přejmenování akademie na "demokratickou".
Prosadit změnu ale nebude bez problémů. Ne všem se totiž inovace zamlouvá a o chystaném přejmenování se vede široká debata. Starší členové cítí k původnímu názvu nostalgii.
Rozhodnout by tak měla tuto neděli valná hromada, vrcholný orgán akademie, čítající šestadvacet členů. "To je jediný orgán, který to může udělat. Z těch debat vyplývá, že by k té změně mohlo dojít," tvrdí Mládek. Že mladí přehlasují staré, věří i Jelínek.
Trable s vedením organizace zřejmě odradily současného ředitele Mládka. Na webových stránkách akademie, které samy ostatně modernizaci potřebují jako sůl, visí inzerát na výběrové řízení. Mládek totiž nastoupil před několika měsíci bez řádného konkurzu a akademii vede jen dočasně.
"Předpokládám, že se tam znovu pan Mládek přihlásí, jde o to zbavit se provizoria a vybrat ředitele řádnou cestou," doufá Jelínek, podle kterého bude Mládek ve své práci pokračovat. Podle něj se osvědčil, má coby bývalý poslanec kontakty ve straně a uvažuje manažersky.
Mládek sám má ale jinou představu. Na ředitele už kandidovat nehodlá. "Nastoupil jsem s tím, že to budu dělat dočasně a jsem tam déle, než jsem původně chtěl," postěžoval si. Rád by místo přenechal někomu jinému, zatím se ale nikdo nepřihlásil.
Na Jelínkovo doufání reaguje podrážděně. "Z několika měsíců jsem tam skoro rok, je to taková hra na přesvědčování, ale já to tak nevidím. A že to neberou vážně, to je trochu jejich problém," varuje Mládek, že jeho odchod je už hotovou věcí. "Smlouvu mám do konce července a skutečně bych rád skončil," dodal.
Sám se totiž věnuje podobné činnosti, je předsedou družstva Fontes rerum, které má podobné vzdělávací poslání. "Tam je to jednodušší, má šest členů, tady nás je asi pět set," řekl.
Masarykova dělnická akademie (MDA) pořádá cykly přednášek, debat a seminářů, vydává brožury a sborníky a spolupracuje na vytváření koncepcí a strategií v různých oblastech života společnosti. Vzdělávací servis chce poskytovat především pro sociální demokraty či jejich kandidáty.
"Podařilo se nám zdvojnásobit počet akcí, zvýšit počet členů, zakládat pobočky po republice, což je naše výhoda oproti think-tankům orientovaným na pravicové strany," tvrdí Lukáš Jelínek.
Kromě nedostatku peněz si ale stěžuje i na nemožnost uplatnění výstupů. V sociální demokracii prý není o materiály vzniklé v MDA zájem.
Přednášky akademie ale vyhledávají i lidé v regionech. Kromě místních politiků jde ale především o starší ročníky. "Já jim říkám levicoví veteráni. Věková struktura sympatizantů je totiž často nad 60 let. Jsou to lidé, kteří na to mají čas, nebo byli v politice - ať už po Listopadu, nebo v osmašedesátém," vysvětlil.


Abstract: Prezident Miloš Zeman má za sebou další premiéru v roli vrchního velitele ozbrojených sil. Na Pražském hradě u příležitosti Dne vítězství jmenoval do generálských hodností hned pět armádních důstojníků. Mezi povýšenými je i šéf vojenské rozvědky Milan Kovanda.

Zeman ve své premiéře povýšil generály včetně šéfa vojenské tajné služby

"Prestiž Armády České republiky je poměrně vysoká na rozdíl od některých ústavních institucí. Chtěl bych vysoce ocenit účast armády jak v integrovaném záchranném systému, tak v zahraničních misích," řekl prezident Zeman během slavnostního ceremoniálu na Hradě.Do hodnosti brigádního generála povýšil Zeman hned tři zkušené důstojníky - velitele pozemních sil Ladislava Junga, náčelníka Vojenské policie Milana Schulce a také Bohuslava Přikryla, který působí jako rektor a velitel Univerzity obrany v Brně.Do hodnosti generálmajora pak jmenoval dosavadního brigádního generála a velitele Společných sil Jána Gurníka, který v minulosti například řídil sekci logistiky na spojeneckém velitelství NATO v Brunsumu.Do stejné hodnosti pak povýšil prezident také šéfa Vojenského zpravodajství Milana Kovandu. Ten vede vojenskou tajnou službu, pod kterou spadá i elitní 601. skupina speciálních sil, od loňského podzimu. Třiačtyřicetiletý Kovanda předtím sám speciálním silám velel. U vojáků je díky své minulosti respektovaným velitelem. Armádní kariéru začal v letech 1988 – 1992 kdy vystudoval na Vysoké vojenské škole pozemního vojska ve Vyškově. Poté až do roku 1998 velel jednotkám speciálního průzkumu, v této době se stal příslušníkem elitní prostějovské jednotky speciálních sil. V letech 2001 – 2003 působil jako vedoucí starší důstojník oddělení speciálních operací velitelství NATO v Německu. Po návratu se stal zástupcem velitele 601. skupiny speciálních sil. Absolvoval čtyři zahraniční mise, tři z nich byly bojové v Afghánistánu.Pro Miloše Zemana to byl první takový ceremoniál v prezidentské funkci. Jako vrchní velitel ozbrojených sil jmenuje nové generály dvakrát ročně - 8. května u příležitosti Dne vítězství a 28. října v Den vzniku samostatného Československa.


Abstract: Stává se, že se leckterá dáma výhodně vdá, pořídí si kopu dětí a zvelebuje hnízdečko lásky. Ale pozor. Její zdánlivě dokonalý manžel může přesto mít jednu malou chybičku. Ona může jednoho dne s údivem zjistit, že on je na chlapy. Vypráví o tom i milostné drama ve stylu retra Daleko do nebe amerického režiséra Todda Haynese.

Daleko do nebe - lahodné retro o sexuální odvaze

Film se odehrává v padesátých letech v USA. Zaměřuje se ale rovnou na dvě tehdy vysoce riziková a provokativní témata: homosexualitu a milostný vztah mezi bílými a černými. Tehdy totiž bylo opravdu "daleko do nebe", jak napovídá český a ostatně i americký název Far from heaven. Za velkou louží se žilo v přísných mantinelech konvencí, konzervativní a pokrytecké morálky, jako by se tím všichni snažili zapomenout na hrůzy minulé války a hrozbu komunismu. Rebelové bez příčiny teprve čekali na svou historickou roli a sexuální revoluce se objevovala možná tak v pohádkách na dobrou noc. A homosexualita, ta se léčila rovnou na psychiatrii.
Prodělat v poválečné Americe 50. let "coming out" - takzvané probuzení a přiznání vlastní sexuální orientace u homosexuála - nebyla žádná procházka růžovým sadem. Pokrytecká a prudérní doba přála více prototypu tvrdého chlapíka v klobouku, jenž zhlížel hranatým pohledem z plátna nebo na ulici z luxusního bouráku, a jejich roztomilým ženám, které měly zdobit domácnost a reprezentovat manžela. Takové ženušky se pak odpoledne scházely s dalšími přítelkyněmi nad čajem a sladkými koláčky, hihňaly se a probíraly, kolikrát to ten jejich hrdina vyžaduje týdně v posteli.
Cathy (hraje ji vynikající Julianne Mooreová) a Frank (dobrý Dennis Quaid) Whitakerovi představují právě takovou idylku dobře zajištěné rodinky, která neřestně smrdí po prachách, jak se říká. Ale všeho do času, domácí poklid rozvrátí okamžik, kdy vzorná ženuška nese svému choti teplou večeři přímo do práce a kdy jej tam nachytá ve vášnivých mužských objetích. A aby toho nebylo málo, příběh ústí do slzavého a milostného vztahu zklamané bílé ženy k černošskému muži. Objevit se ale v přátelské společnosti černocha na ulici nebylo považováno za přípustné. Taková dáma riskovala pověst, křik a obecné pozdvižení, v horším případě přišel nějaký bílý taťka, aby vyhrožoval "černé hubě".
Příběh je dostatečně "angažovaný", modelový a příliš průzračný, nelze jej považovat za silnou stránku tohoto filmu. Ovšem diváka napadne, že podobně "sebekritickou" zápletku by v americkém většinovém filmu 50. let najít nemohl, zakázaly by ji buď mravnostní instituce anebo by na ni nesehnali producenti žádné peníze. Ale více než drama o probouzení sexuálních menšin zaujme tento film natočený s odstupem 50 let barvitým vystižením dusné, nedýchatelné atmosféry, jakou s sebou přinesly poválečné roky.
Domácnost Whitakerů připomíná luxusní vycíděnou klícku, v níž se vyšší střední třída utvrzuje ve svém štěstí a spokojenosti. A kde záhony květin, nablýskaný zevnějšek a sladké úsměvy skrývají střežená tajemství. Ale jako není snadné zakrýt modřinu na tváři vrstvou pudru nebo spuštěnou kadeří, nelze snadno zahnat ani choutky srdce. Film, který opět jednou dokládá, jak může být život a milostné vztahy komplikované, dosahuje lahodnosti filmového retra navíc díky tomu, jak si autoři skvěle hrají se žánrem romance. Haynes se pokusil s jemnou nadsázkou oživit hollywoodský filmařský styl 50. let a jeho "ženské filmy". V roce 2003 je o to působivější, o co je kamera Edwarda Lachmana vykresluje v sytých a lesklých barvách.
V tomto obrazovém klíči je působivá hlavně Julianne Mooreová, která dovede předvést onen ženský dávný (a jistě věčný) stereotyp - s náběhy k mdlobám, chvějícím se hlasem a cudnými úsměvy, z nichž co chvíli usykne nějaký snivý vzdech. To mají muži kolem ní na talíři neustále a to asi měli a mají mužští filmoví diváci tehdy i dnes rádi. Když se k tomu přidá sladká hudba Elmera Bernsteina, stává se film pastvou pro všechny smysly a je pošušňáním pro ty, kteří ocení i nějaké výlety do filmové historie


Abstract: V úterý okolo jedné hodiny odpoledne někdo do speciální schránky v nemocnici odložil dítě. Je to výjimečný případ, kluk není úplné novorozeně.

Říkají mu Michal a začal mu nový život. V chomutovském babyboxu

Sestřičky dětského oddělení hýčkají v jedné z postýlek malý poklad. Říkají mu Michal a jeho nový život začal dnes po poledni. V okamžiku, kdy ho zřejmě jeden z rodičů odložil do babyboxu v chomutovské nemocnici.
Na druhé straně zdi se v té chvíli rozezněl alarm a začal odpočítávat vteřiny nového života malého chlapce. Byl oblečený, zaopatřený, na první pohled zdravý. To potvrdily i lékařské prohlídky. Ať už mu máma do té doby říkala jakkoli, od včerejšího odpoledne je Michal. Alespoň pro sestřičky, kterého tak pojmenovaly.
Ať už se rodičům stalo cokoli, o svého syna se starali dobře. "Chlapec je v dobrém zdravotním stavu a momentálně je v péči zdravotníků dětského oddělení, kteří již kontaktovali sociální pracovníky chomutovského magistrátu," uvedl Jiří Vondra, mluvčí Krajské zdravotní, pod níž chomutovská nemocnice spadá.
Michal je prvním dítětem, které bylo nalezeno v chomutovském babyboxu. A je také trochu výjimkou mezi ostatními odloženými dětmi – není to totiž novorozeně, lékaři jeho stáří odhadují na tři až pět měsíců.
Na to poukázal i Ludívk Hess, zakladatel babyboxů v republice. "Nevidím rád, když matky odkládají již starší děti," podotkl k tomu. "Chápu ale, že se matka mohla dostat do špatné situace, příběhy odložených dětí jsou různé. Tím, že dítě odložila do babyboxu, se alespoň zachovala seriózně." Naráží tak na základní funkci schránek na odložené děti – zabránit tomu, aby je rodiče odložili někde u popelnic, jako se stávalo dříve. Dítě z babyboxu bude stále bez rodičů, ale bude žít.
O dalším osudu budou teď rozhodovat pracovnice sociálního odboru, většinou nalezená miminka putují do kojeneckého ústavu.
V Chomutově jde o první případ odloženého dítěte, babybox ve zdejší nemocnici funguje od roku 2008. V kadaňské nemocnici byl otevřen o rok dříve a našli tu už dva novorozence. Michal je v pořadí 79. dítětem odloženým v babyboxu, poslední případ je ze sousedního Mostu. Před čtrnácti dny tam našli malou holčičku.


Abstract: Po několika měsících začala další jednání o sestavení zimbabwské vlády.

Mugabe zahájil jednání s opozicí

K jednání o sestavení vlády se v pondělí sešel zimbabwský autoritářský vůdce Robert Mugabe s opozičním předákem Morganem Tsvangiraiem. Podle analytiků bude vznik nového kabinetu obtížný, protože "obě strany ztratily vzájemnou důvěru."
"Je těžké si představit, jak naleznou společnou řeč," prohlásil pro BBC Knox Chitoyo z londýnského Royal United Services Institute (RUSI).
Zimbabwská veřejnost je co do výsledků jednání skeptická, převládajícím pocitem je zoufalství. "Život lidí v Zimbabwe se podstatně zhoršil. Lidé si nemohou dovolit jídlo, školy, dopravu. Chci obnovu," uvedl ke stavu společnosti nejmenovaný obyvatel hlavního města Harare.
Rozhovory o rozdělení vládních postů ztroskotaly loni v září, kdy si chtěl Mugabe ponechat všechny silové resorty a udržet tak faktickou moc v zemi. Na základě loňského ujednání se má stát Tsvangirai premiérem a stávající prezident zůstane i nadále hlavou státu.
Dohoda by vyřešila vleklou a tíživou hospodářskou krizi, která spolu s epidemií cholery může vyústit v humanitární katastrofu.


Abstract: Nový Samsung Star s dotykovým displejem boduje zejména nízkou cenou, která z něj činí jeden z nejlevnějších mobilů své kategorie na našem trhu. Přesto toho "hvězda" nabízí ve své výbavě docela dost, včetně příkladného zpracování a ovládání.

Hit letošního léta. Recenze dotykového Samsungu Star za 4000 korun

Nejlevnější dotykový Samsung sice neoplývá stejně bohatou výbavou jako většina dotykových mobilů na trhu, na druhou stranu je výrazně levnější, a navíc se svými rozměry příliš neliší od běžného mobilu. Ve výbavě chybí wi-fi, 3G a GPS. S ohledem na prodejní cenu 4000 korun se však snadno dají přimhouřit obě oči.
Samsung jako jeden z prvních výrobců zachytil současný trend mobilů s dotykovým displejem a v současné době má v této kategorii jednu z nejširších nabídek. V nabídce Samsungu nalezneme s dotykovým displejem jak smartphony s operačními systémy Symbian, Windows Mobile nebo Android, tak běžné mobily s uživatelským prostředím TouchWiz.
Katalog mobilů:
Kapitoly recenze:
Vzhled
Displej
Baterie
Ovládání
Telefonování
Zprávy
Další funkce
Fotoaparát
Závěrečné hodnocení
Stručná charakteristika
Základní mobil s dotykovým displejem od Samsungu, který je dostupný za nízkou cenu.
Samsung si od svého nejlevnějšího "dotykáče" hodně slibuje. Očekává totiž, že letos prodá 10 milionů kusů tohoto modelu. A očekávaní to, zdá se, nejsou přehnaná. Nejenže zájem po dotykových mobilech stále stoupá, navíc první prodejní výsledky jsou nadmíru optimistické.
Nejlevnější dotykový Samsung boduje povedeným uživatelským prostředím a snadným ovládáním. Výbava telefonu sice není vyčerpávající, přesto v ní nechybí nic podstatného pro danou cenovou kategorii.
U mobilů s velkým dotykovým displejem nelze vymýšlet přílišné designerské extravagance. Nový Samsung není výjimkou, a přestože vypadá poměrně nenápadně, rozhodně nelze jeho vzhled označit jako neelegantní. Dotyková novinka také nepůsobí dojmem, že se na ní příliš šetřilo.
Čelo telefonu vedle rozměrného displeje nabízí oživení v podobě tří tlačítek umístěných ve spodní části. Nad displejem nalezneme logo výrobce a elegantně zakrytovaný reproduktor. Čelo telefonu obepíná kovový rámeček. Na zádech telefonu, která jsou tvořená jednolitým krytem baterie s protiskluzovou ochranou, je jediným ozvláštňujícím prvkem čočka fotoaparátu zasazená ve stříbrném rámečku.
Samsung Star je poměrně malý mobil, jeden z nejmenších s dotykovým displejem, jaký nalezneme na našem trhu. Rozměry telefonu jsou na výšku 104 milimetrů, na šířku 53 milimetrů a tloušťka nového Samsungu je pouze 11,9 milimetru. Spolu s kompaktními rozměry jde ruku v ruce i nízká hmotnost 92 gramů.
Zpracování telefonu je na výborné úrovni, vše je přesně slícované a plastový kryt baterie nepovrzává ani nevykazuje jakoukoliv vůli. Model S5230 se vyrábí ve čtyřech barevných provedeních: černé, bílé, fialové a růžové. Na našem trhu se pravděpodobně setkáme s černým, bílým a růžovým provedením.
Dotykový displej Samsungu Star má rozlišení 240 x 400 obrazových bodů. To není příliš velké rozlišení, pro méně náročné zákazníky ale bohatě dostačuje. Displej je typu TFT, dokáže zobrazit 262 000 barev a má úhlopříčku tři palce.
Zobrazovací schopnosti displeje jsou na solidní úrovni, displej je docela dobře čitelný i na přímém slunci. Na plochu displeje můžeme uložit libovolnou tapetu (pro všechny tři plochy základního zobrazení najednou), barevná provedení menu telefonu jsou k dispozici dvě.
Pod ikonami hlavního menu i dalších záložek může být zobrazena libovolná tapeta. Popisky v menu telefonu mohou být vyobrazeny v jednom ze tří druhů fontu písma. Jas displeje pak lze nastavit v pěti krocích.
Testovaný telefon používá Li-Ion baterii s kapacitou 1000 mAh. Ta podle výrobce zaručuje výdrž v pohotovostním stavu až 600 hodin, tedy 25 dní. Této hodnoty se nám v testu dosáhnout nepodařilo, i tak lze námi naměřenou výdrž pět dní bez vypínání na noc označit za dobrou. Při testu jsme používali téměř všechny funkce telefonu včetně častého poslechu hudby jak z přehrávače, tak z rádia. Výrobce udává hovorový čas až 10 hodin.
Uživatelské prostředí TouchWiz je na trhu už nějaký pátek. U novinky Star však prošel několika inovacemi. Nejedná se ovšem o nové uživatelské prostředí TouchWiz 2.0, které nabízí nedávno testovaný špičkový model S8000 Jet.
Inovace u Samsungu Star spočívá v možnosti mít tři samostatné plochy v základním zobrazení, mezi kterými se přechází přejetím prstu zleva doprava nebo obráceně. Toto řešení má výhodu v tom, že na každé obrazovce můžeme mít zobrazeny různé widgety, které se na plochu displeje přesouvají z postranní lišty. V základním zobrazení již tedy není chaos s několika aktivovanými widgety na sobě.
Widgety zastupují zkratky k téměř všem zásadním funkcím telefonu, stejně jako slouží pro různé internetové služby. Další widgety je možné stáhnout z internetu. Hlavní menu telefonu dostalo vylepšení v podobě záložky s nejpoužívanějšími funkcemi. Záložka má tři stránky a jedna je vyhrazena funkcím pro komunikaci, druhá pro nástroje a třetí pro "moje" položky.
Ocenit musíme vylepšenou odezvu telefonu na dotyk prstu (dotykové pero se nepoužívá), která oproti prvním dotykovým Samsungům přináší bezproblémové ovládání. V seznamech se listuje komfortně, stejně jako nečiní problémy potvrzování položek na jeden dotek.
Psát na displeji můžeme buď na klasické klávesnici v rozložení 3 x 4, známém z běžných mobilních telefonů, nebo stačí telefon natočit na bok a zobrazení se samo přepne do horizontálního. Potom je k dispozici pohodlná QWERTY klávesnice, na které jsme psali bez překlepů. K dispozici je i psaní pomocí rukou psaného písma, to je ale dost nepřesné. Komfort ovládání vylepšuje možnost zavibrování po dotyku na položky na displeji.
Hardwarových ovladačů má testovaný Samsung jen několik. Pod displejem nechybí dvě tradiční tlačítka pro přijetí a ukončení hovoru a mezi nimi se nachází tlačítko určené pro návrat v menu. Na levém boku je dvojtlačítko pro regulaci hlasitosti a na pravém potom najdeme spoušť fotoaparátu a zámek telefonu.
Odemknout telefon můžeme nejen podržením zmiňovaného zámku, ale také podržením ikony na displeji. Nový Samsung také umožňuje telefon odemknout napsáním znaku prstem na dotykovém displeji. Po tomto odemčení lze nastavit, zda se má rovnou spustit vybraná aplikace nebo se má vytočit vybrané číslo.
Testovaný dotykový Samsung má více než dostatečnou kapacitu telefonního seznamu, který dokáže uložit až dvě tisícovky kontaktů. Jednotlivé kontakty mohou mít přiřazeny naprosto vyčerpávající informace včetně adres, narozenin nebo poznámky.
Každý kontakt může mít nejen vlastní vyzvánění ve formátu MP3, ale také vlastní styl vibrací. Nechybí možnost přidat specifické upozornění na došlou zprávu pro každý kontakt zvlášť. Ke kontaktu je možné také přidávat fotografie nebo obrázky. A pro kontakty s přiřazenými fotografiemi je připraveno přehledné karuselové menu.
V telefonním seznamu se pohodlně listuje pomocí prstu (využít lze i postranní regulátor hlasitosti), případně je k dispozici posuvník, podle kterého lze vyhledávat podle prvních písmen abecedy. Kontakty lze vyhledat i pomocí přímého zadání jména. Tímto způsobem však nelze vyhledávat kontakty postupným zadáváním znaků, ale pouze napsáním požadovaných písmen a následným vyhledáním.
Novinka od Samsungu podporuje všechna čtyři pásma GSM a tak se s ní dovoláme téměř po celém světě. Kvalita reprodukce hovoru je na slušné úrovni, stejně tak musíme ocenit dostatečně hlasitý odposlech.
Specialitou Samsungu je funkce falešný hovor, pomocí které lze v případě ohrožení simulovat příchozí hovor. Aby působil falešný hovor věrohodně, je možné nahrát hlasový záznam simulující volající protistranu.
Jak už bylo uvedeno, psaní na dotykovém displeji nového Samsungu Star nečiní problémy a tak lze telefon využít i k čilé komunikaci pomocí SMS zpráv. Při psaní na výšku na malé klávesnici i při psaní v horizontálním rozložení s QWERTY klávesnicí můžeme využít prediktivní slovník T9, který v okénku nabízí možná slova pro dokončení.
S "tédevítkou" píše testovaný Samsung slova bez diakritiky a nechybí odpočítávání znaků z celkového počtu 2295. Telefon má dostatečnou paměť pro 500 textových zpráv. Stejně jako další nové Samsungy i nový model Star má v nabídce takzvanou SOS zprávu, kterou lze odeslat při případném ohrožení. Zprávy lze mazat podle složek a k dispozici jsou doručenky.
Při psaní zpráv MMS je možné přímo z editoru pořizovat fotografie, videa nebo zvukové nahrávky. Zprávy MMS mohou mít až 300 KB. E-maily umožňují automatické vložení vizitky nebo podpisu. E-maily mohou mít maximální velikost 5 MB a mohou se automaticky stahovat v zadaných časových intervalech. Nabízí se i blokování nevhodných adres a předmětů.
Žádný lépe vybavený mobil se už dnes neobejde bez kvalitního hudebního přehrávače a testovaný Samsung není výjimkou. Pouze škoda, že chybí konektor 3,5 milimetru pro připojení klasických sluchátek. Klasická sluchátka k telefonu připojíme pouze přes redukci. Hudební přednes, i s dodávanými sluchátky, je ale na dobré úrovni.
Hudební přehrávač dokáže hrát na pozadí a k dispozici je zobrazení obrázku alba přiřazeného k MP3 skladbě. Nechybí náhodný výběr a opakování, stejně jako vyhledávání skladby podle různých kritérií: interpret, album, žánr, skladatel. K dispozici je výběr nejčastěji přehrávaných skladeb a možnost vytvoření playlistu.
V telefonu najdeme i FM rádio s RDS a funkci, která dokáže rozpoznat, jaká skladba právě hraje. Videopřehrávač dokáže přehrávat videa ve formátech MPEG4, H263, H264 a WMV v horizontálním zobrazení přes celý displej. Telefon podporuje Javu a předinstalováno je několik her. Java aplikace můžeme minimalizovat na pozadí.
Organizační složku zastupuje přehledný kalendář s měsíčním, týdenním a denním náhledem. Výbava zahrnuje i poznámkový blok, úkolovník, světový čas, převodník a jednoduchou kalkulačku. Hlasový záznamník doplňují stopky, budík a časovač. Ve výbavě najdeme i prohlížeč kancelářských dokumentů.
Připojit telefon k počítači lze přes Bluetooth 2.1 (podporuje stereofonní sluchátka) nebo přes datový kabel (USB 2.0; Mass storage). Vestavěnou paměť s kapacitou 80 MB můžeme zvětšit pomocí paměťových karet formátu microSDHC až o 8 GB. Paměťové karty se však vkládají pod baterii a tak je nutné telefon vždy vypnout.
Slabinou Samsungu Star je absence podpory sítí třetí generace. Přesto dotyková novinka nabízí několik internetových služeb, jejichž využití ale přes EDGE třídy 10 není zrovna nejkomfortnější. Připojení na internet přes wi-fi totiž také chybí. Internetový prohlížeč nenabízí příliš komfortní brouzdání, navíc jeho ovládání není příliš přesné. Výhodou je možnost zobrazení stránky přes celý displej – i na šířku. Využít lze i čtečku RSS.
Dále telefon nabízí přístup na komunitní servery MySpace, Facebook a Friendster. Nechybí vyhledávač Google a přístup na Gmail. Ve výbavě je i aplikace Google Maps. Ta využívá určení polohy podle BTS, vestavěná satelitní navigace chybí. K dispozici je i možnost nahrávat pořízené fotografie na servery Picasa, Flickr a Photobucket. Telefon také umožňuje sledování videí z portálu YouTube.
Samsung Star je vybaven 3,2 megapixelovým fotoaparátem. Jelikož ale fotoaparát postrádá automatické ostření, nemají pořízené snímky příliš vysokou kvalitu. Na běžné momentky ale fotoaparát postačí. Pokud je tedy nebudete chtít pořizovat v noci. Novinka nemá blesk.
Fotoaparát umožňuje pořizovat panoramatické snímky a nechybí samospoušť. Nastavit lze jas a vyvážení bílé. K dispozici jsou i rámečky. Nabízí se několik barevných efektů a zvuk spouště můžeme zcela vypnout. Videonahrávky se hodí tak pouze do MMS zpráv, lze je totiž nahrávat maximálně v rozlišení 320 x 240 obrazových bodů.
Samsung S5230 Star je základní mobil s dotykovým displejem. Tak na něj také musíme pohlížet. Oproti zavedeným etalonům kategorie mobilů s dotykovým displejem několik podstatných funkcí chybí, za výrazný nedostatek lze označit hlavně absenci podpory sítí 3G nebo integrované wi-fi.
Přes svoji nízkou cenu toho ale nový Samsung nabízí docela hodně. Pochválit musíme integraci internetových služeb a povedený hudební přehrávač. Také videopřehrávač odvede svoji práci. K organizační složce telefonu nemáme výhrady, fotoaparát by ale mohl být kvalitnější.
Samsungu se u nového modelu podařilo odladit uživatelské prostředí, které je přehledné a nabízí i dostatečný komfort. Systém s widgety na ploše displeje je šikovný, navíc jsou k dispozici tři plochy zobrazení v pohotovostním stavu.
Za cenu pod 4000 korun se jedná v případě Samsungu Star o výhodnou nabídku pro ty, kteří touží mít mobil s dotykovým displejem a vybavenější smartphony jsou pro ně příliš drahé nebo zbytečně komplikované. Za podobnou cenu lze na našem trhu koupit pouze méně povedené (hlavně co se ovládání týče) konkurenční LG KP500 Cookie.
cena
ovládání
rozměry
zpracování
výdrž
chybí podpora 3G
průměrný fotoaparát
chybí wi-fi
chybí GPS navigace
v prodeji
4000 Kč


Abstract: Západní pobřeží Mexika je v plné pohotovosti, úřady se tam pustily do evakuace tisíců lidí. K pobřeží se totiž blíží mohutný hurikán Patricia, nejsilnější orkáne, jaký kdy byl na americkém kontinentu zaznamenán. Ničivou sílu nabral v noci na pátek a rychle překonal obvyklé parametry pro nejvyšší, pátou kategorii hurikánů.

Nad Pacifikem se zrodil rekordní hurikán, řítí se k pobřeží Mexika

Meteorologové varují před katastrofálními dopady hurikánu spojenými se sesuvy půdy a záplavami. V řadě obcí ve třech pacifických státech byl vyhlášen stav ohrožení, školy a přístavy byly uzavřeny a evakuace lidí z nejohroženějších míst je v plném proudu. Zobrazit fotogaleriiNa bouři se chystají i turistická letoviska včetně proslulého Acapulca. Podle Světové meteorologické organizace (WMO) dosahuje hurikán Patricia síly tajfunu Haiyan. Ten před dvěma lety zabil na Filipínách přes 7 300 lidí.Hurikán, který byl ještě o den dříve jen tropickou bouří, bleskově nabral na síle a provází ho vítr o rychlosti až 325 kilometrů za hodinu. Jak popsala mluvčí WMO Claire Nullisová, proudění vzduchu je tak silné, že "by dokázalo dostat do vzduchu letadlo". Po dosažení pevniny by se vichr měl zpomalit na zhruba 280 kilometrů v hodině, což stále může mít neméně devastující účinky na veškerou infrastrukturu.Živel se v pátek ráno místního času (odpoledne SELČ) nacházel přibližně 200 kilometrů jihozápadně od důležitého přístavu Manzanillo a pohyboval se severozápadním směrem rychlostí 17 kilometrů v hodině.Jak uvedlo americké Národní středisko pro hurikány (NHC), Patricia je dosud nejsilnější hurikán, který byl na západní polokouli dosud zaznamenán. Podle předpovědí NHC dorazí k pevnině večer místního času (v sobotu nad ránem SELČ) u pobřeží mexického státu Jalisco. Do té doby by hurikán měl mírně zeslábnout, stále však bude patřit do ničivé čtvrté kategorie hurikánů.Rovněž sousední stát Colima se musí připravit na lijáky a záplavy. Podle meteorologů mají srážky dosáhnout v průměru 15 až 30 centimetrů, místy ale i skoro 80 centimetrů.Vedle Jalisca a Colimy platí stav ohrožení také v některých městech a obcích státu Nayarit. Guvernér Colimy nařídil na pátek uzavření veškerých škol. Lidé v obavách z možných záplav skupují zásoby základních životních potřeb. Největší silou by měl hurikán udeřit v oblasti mezi Manzanillem a oblíbeným letoviskem Puerto Vallarta. Pocítí ho však i lidé ve vzdálenějším Acapulcu.


Abstract: Bez jasného vítěze skončila podle odborníků čtvrteční předvolební debata všech devíti prezidentských kandidátů v České televizi. Podle některých expertů se v ní do větší defenzivy než dosud dostal Miloš Zeman, naopak Karel Schwarzenberg či Vladimír Franz využili mediální prostor dobře.

Závěrečná debata neměla vítěze, soudí experti. V defenzivě byl Zeman

"Ve finiši volby má velkou šanci Schwarzenberg, který jde do ofenzivy a působí živěji než kdy předtím," míní politolog Michal Klíma. Nejvíce bránit se podle něj naopak musel Zeman, na jehož problémy s financováním kampaně či vládnutím v době opoziční smlouvy často upozorňovali ostatní kandidáti (více o debatě čtěte zde).Zobrazit fotogaleriiTaké podle mediálního analytika Daniela Köppla se ukázalo, že Zeman má složitější pozici, pokud má "regulérní oponenty" a má jich více než v duelech, kde proti němu stál jen Jan Fischer. Schwarzenbergovi se podle něj poměrně dařilo působit dojmem "svižného staříka". "Snažil se mluvit stručně, což je pro něj lepší, a byl aktivní," poznamenal Köppl.Politolog Tomáš Lebeda si netroufl určit, zda někdo v debatě vyhrál. "V debatě devíti kandidátů je velmi těžké určit vítěze," podotkl. Všichni kandidáti si podle něj dávali pozor, aby nebyli "nachytáni", a připravili se. Na základě jejich vystoupení bylo ale podle něj možné identifikovat okruhy kandidátů s blízkými názory. "Budou oslovovat podobné voliče, a je tak dost možné, že ani jeden z nich do druhého kola nepostoupí," míní politolog.Ve shodě s mediálním expertem Janem Jirákem upozornil, že každý z kandidátů dostal ve dvouhodinové televizní debatě jen necelých deset minut času a v nich navíc často odpovídal na relativně nedůležité otázky.I podle Jiráka neměla debata jednoznačného vítěze. "Agenda, kterou probírali, nemohla vést k tomu, aby ten či onen mohl vyniknout. Výpovědní hodnota toho pořadu byla malá," myslí si. Na formát pořadu měli oslovení odborníci různé názory. Podle Jiráka nebyla příliš šťastná snaha debatu oživit vstupy zabývajícími se například tím, co je na Pražském hradě české a podobně. Moderátor diskuse měl podle něj těžkou úlohu. Použití časomíry pro kandidáty pak podle Jiráka ukázalo, že moderátor na sebe strhával možná až příliš pozornosti.Köppl i Klíma naopak formát pořadu vyzdvihli. "Splnilo to úlohu v tom, že se koneckonců kandidáti prezentovali a nechali aspoň částečně nahlédnout do svého myšlení a charakteru," řekl Klíma. Scénář, v němž hrála roli i česká hymna, podle něj pořad oživil a moderátor ho s civilním vystupováním zvládl. "Nebyla to nudná politická debata, byly tam zábavné prvky, aby to bylo určené i širšímu publiku, což asi ČT chtěla docílit," řekl Köppl. Také podle něj moderátor Václav Moravec vedl pořad vytříbeně a bylo znát, že je pro podobné programy vytrénován.


Abstract: Jak se bydlí na hradě a co prezidentovi chutná? I na takovéto zvídavé dotazy během druhého dne své návštěvy Vysočiny odpovídal prezident Miloš Zeman. Jeho čtvrteční pouť Vysočinou začala v Pacově, kde se nejprve na zámku sešel se starostou.

Zeman v Pacově odpovídal dětem. Chválil ovar, ze zeleniny jen brambory

Od něj dostal dárkovou kazetu s dílem místního nejvýznamnějšího rodáka, básníka Antonína Sovy, jehož 150. výročí narození si město letos připomíná.K tomu dostal také regionální potraviny od místních výrobců jako pálenku a uzeniny. Zobrazit fotogalerii"Omlouvám se, že mám rozepnuté sako, ale v prezidentské funkci jsem ztloustnul o pět kilogramů, a to především díky darům regionálních potravin. Po návštěvě Pacova přiberu další kilogram, ale protože si o dovolené budu vařit na chalupě sám, zcela určitě zhubnu," okomentoval dary vtipně Zeman.Ten zmínil, že jedním z témat hovoru byl i motokros. Zástupci města se totiž prezidentovi pochlubili, že Pacov bude v srpnu hostit prestižní Evropský motokros národů. "Město se stane centrem evropského motokrosu a já vám přeju, abyste měli úspěch," řekl Zeman.Pak už reagoval na otázky z několikasethlavého davu hlavně školáků, kteří zaplnili zámecké nádvoří. Ty zajímalo třeba to, jaké to je být prezidentem?"Pan starosta mě pozval na sklenku vína, cigaretu a obložený chlebíček. Cigaretu jsem vykouřil, víno vypil a na chlebíček už nezbyl čas. Podstata odpovědi je, že prezident má tak nabitý program, že ho jeho protokol neustále honí z místa na místo a jediné, co může ušetřit, je ten chlebíček," odpověděl Zeman asi desetiletému chlapci a přiznal tak nepřímo zálibu v kouření.Dalšímu školákovi Zeman zase na jeho dotaz prozradil, co nejraději jí.
do PC
"Jitrnice, tlačenku a ovar. Tak mi právem říkají i mí političtí nepřátelé. Každý politik musí mít přezdívku. Dokonce i moje žena mi někdy zálibně hladí mé tři brady a říká, že ovar je nejlepší studený. Ze zeleniny uznávám pouze brambory," prohlásil prezident.Zeman se pak z Pacova přesunul do Humpolce, kde debatoval se zemědělci o jejich problémech. Netajil se tím, že je zastáncem velkých zemědělských podniků. "Udělali jsme velkou chybu, když jsme velké podniky roztříštili do takzvaných rodinných farem. Ne, že by neměly svůj význam, ale nejsou tam výnosy z rozsahu jako u velkých rentabilních podniků," uvedl Zeman, který dále kritizoval současnou dotační politiku.V pátek, v poslední den oficiální návštěvy Vysočiny, zavítá do Velké Bíteše a Třebíče. Pak se přesune na chalupu do Nového Veselí, kde stráví dovolenou.