Abstract: Zamilované páry si ve vířivce špitají sladká slůvka, děti po sobě stříkají vodou, starší lidé pomalu čeří hladinu venkovního termálního bazénu, nad nímž se vznáší pára. Tak vypadá neděle v historických východobelgických lázních Spa, přezdívaných matka všech lázní. Právě užít si den nebo odpoledne v lázních či wellness centrech patří mezi Belgičany k jednomu z nejoblíbenějších způsobů trávení volných dnů a svátků.

Belgické Spa nabízí relaxaci i závody formule 1

Lázně Spa, ležící v malebném údolí na okraji pohoří Ardeny, mají mezi světovými lázněmi výsadní postavení. Mohou se totiž chlubit tím, že podle jejich názvu vzniklo slovo "spa", tedy anglické označení pro lázně obecně. Toto slůvko později zdomácnělo i v jiných jazycích včetně češtiny, kde je ale i vzhledem ke svému nesklonnému tvaru považováno za "cizácký" anglicismus.
:. Lázeňské městečko Spafoto: Profimedia
Historie pramenů ve Spa sahá ještě do časů starých Římanů, kteří lázničkám říkali Aquae Spadanae. Slávu na celoevropské úrovni si ale lázně získaly až v 16. století. Již o 100 let později o nich prý císař Josef II. (1740-1790) prohlásil, že jsou jakousi "kavárnou Evropy", kde si dává dostaveníčko evropská smetánka.
Hercule Poirot se narodil v lázních Spa
V současnosti mezinárodní sláva lázní ve Spa poněkud upadla, převálcovaly ji slavnější lázeňské resorty třeba v Německu. Cizinci dnes město znají spíš jako místo konání závodů formulí 1 či historické rallye Boucles de Spa.
Do povědomí fanoušků britské autorky Agathy Christie zase možná městečko proniklo i tím, že se zde narodil slavný hrdina jejích detektivních příběhů, neomylný Hercule Poirot. Pro Belgičany však Spa stále představují třešničku na dortu jejich lázeňské kultury.
Půvab kdysi světoznámého lázeňského místa, v němž v minulosti pobývaly slavné osobnosti, včetně francouzského spisovatele Victora Huga či ruského cara Petra Velikého, ale dnes kazí fakt, že zde není vymezena pěší zóna pro chodce a výfukové plyny z aut návštěvníka doprovázejí na každém kroku.
:. Lázeňský parkfoto: Profimedia
Také místa, kde ze země tryskají studené železité prameny, působí zanedbaně. Dojem však zlepší hlavní atrakce města, kvůli které sem přijíždí většina návštěvníků: velké termální centrum na kopci nad městem, v němž je vnitřní a venkovní termální bazén a wellness centrum.
"Máme tu plno, hlavně takhle v neděli odpoledne," říká pokladní Céline, která vybírá minimální poplatek 17 eur (asi 500 korun) za vstup do lázní na tři hodiny. "Mezi návštěvníky tady značně převažují Belgičané nad cizinci," dodává. Právě během uplynulého víkendu bylo podle ní termální centrum přeplněno také proto, že mnozí belgičtí zamilovaní si chtěli svátek svatého Valentýna užít právě zde.
Lázně a wellness centra jsou stále oblíbenější
Strávit den či půl dne v lázních a wellness centrech je v Belgii stále populárnější a pro zdejší obyvatele to není ani přespříliš finančně náročné. Vedle Spa jsou proslulé třeba lázničky Chaudefontaine, kde tryskají teplé prameny o teplotě 34 stupňů Celsia, nebo třeba přímořské lázně v Ostende, kam jezdí návštěvníci hlavně v létě. Oblíbená jsou i menší wellness centra, která začala vyrůstat po celé Belgii, samozřejmě včetně Bruselu.
Vstup nejméně na několik hodin, nebo případně na celý den většinou výrazně nepřesáhne 20 eur, rodiny a skupiny mají často nárok na slevu. V ceně bývají zahrnuty vstupy na všechny atrakce střediska, zvláštní poplatek se platí jen za masáže a speciální kúry.


Abstract: České pivovarnictví patří k oborům, jichž se globální krize zatím příliš nedotkla. Loňský výstav padesátky průmyslových pivovarů dosáhl 19,806 miliónu hektolitrů, což je druhý nejvyšší výstav v historii. Je to jen o 100 tisíc hektolitrů (0,5 %) méně než v rekordním roce 2007.

Českých pivovarů se krize příliš nedotkla

S výsledky oboru za rok 2008 včera seznámil novináře předseda Českého svazu pivovarů a sladoven (ČSPS) František Šámal.
Na domácím trhu se z celkové produkce loni vypilo 16,1 miliónu hektolitrů, což je o 1,3 % méně než v předchozím roce. Na export šlo 3,71 miliónu hektolitrů, což je meziročně o 3,2 % více a historicky nejvíce.
Nejvíc piva vyrobil Plzeňský Prazdroj (10,7 miliónu hl), následovaný Pivovary Staropramen, skupinou Heineken ČR, Budvarem a skupinou PMS Přerov. Největší pivovary vyprodukovaly 86,2 % z veškerého množství. Výstav ostatních pivovarů za poslední rok klesl o 0,7 procentního bodu na 13,8 %.
"Problémy světové a domácí ekonomiky produkci našich pivovarů příliš neovlivnily. Pokles domácí spotřeby se stále daří nahrazovat vyšším exportem," uvedl výkonný ředitel ČSPS Jan Veselý.
Jak dodal, pivo už vyvážejí všechny tuzemské pivovary. Evropská komise loni zaregistrovala ochrannou značku České pivo, jež může na evropském trhu marketingově pomoci zejména menším výrobcům a vývozcům.
Vývoz českého piva se od roku 2000 více než zdvojnásobil. Zatímco v roce 2001 průměrný export pivovarů činil 10,4 % jejich produkce, loni to bylo již 18,7 %. To je třikrát více, než je běžné ve většině pivařských zemí. Nejvíce zlatavého moku se vyváží tradičně do Německa a na Slovensko. Rusko loni předstihlo čtvrtou v pořadí Velkou Británii, následovaly Švédsko a USA. Celkem je české pivo k mání ve více než 60 zemích. "Do roku 2012 by se Česko mohlo stát sedmým největším vývozcem piva na světě," odhadl Šámal.
Dlouhodobým trendem je pokles konzumace výčepních piv na úkor ležáků. Desítky se přesto na celkové spotřebě piva podílejí zhruba dvěma třetinami.
V posledních letech raketově roste výroba nealkoholického piva, jehož výstav meziročně vzrostl o 16 % na 597 tisíc hektolitrů.
V poslední době roste také obliba speciálních piv, kterých se vloni vyrobilo 104 000 hl. Speciály jsou podle zástupců ČSPS vhodnou parketou právě pro menší pivovary či pro stále přibývající restaurační minipivovary.
Průměr vypitého piva na obyvatele a rok spadl ze 158,8 litru v roce 2007 na loňských 154,1 litru. Podle pivovarníků to je způsobeno přírůstkem počtu obyvatel ČR.


Abstract: Rozzlobený na nejvyšší míru opouštěl příbramské hřiště útočník plzeňských fotbalistů Michal Ďuriš. Sálaly z něj pocity křivdy poté, co deset minut před koncem zápasu upadl v pokutovém území po souboji s Tomášem Krbečkem a marně se dožadoval nařízení penalty. "Ať si o tom každý udělá obrázek sám. Ale všichni jsme fakt nas...," hromoval Ďuriš po plzeňské prohře 0:1.

Ďuriš: Když někdo udělá bububu, v Česku to asi zabírá

Slovenský forvard osudný okamžik rozebírat nechtěl. Nepřímo ale naznačil, že Plzeň podle něj upadla v nemilost rozhodčích poté, co před třemi týdny právě z chybně nařízené penalty porazila Spartu a její šéf Daniel Křetínský vzápětí předsedovi FAČR Miroslavu Peltovi donesl údajné důkazy o nekalých praktikách v českém fotbale. Křetínského podněty se nyní zabývá i policie. "Když někdo udělá bububu, v českém fotbale to asi zabírá," utrousil ironicky Ďuriš.
Na hřišti se Ďuriš na rozhodčího Radka Příhodu vztekal. Plzeňané upozorňovali na to, že Krbeček v pokutovém území Ďurišovi zezadu zavadil o nohu a tím přerušil jeho výpad k brance. Příbramští tvrdili opak. Kouč Středočechů Karol Marko tvrdil, že si Ďuriš pomohl nafilmovaným pádem. "Já Ďuriše znám, trénoval jsem ho v Banské Bystrici... Myslím, že televizní záznam nám dal za pravdu," prohlásil Marko.
Když se Ďuriš oprostil od svých emocí, netajil ani zklamání z toho, jak chabý výkon Plzeň v Příbrami předvedla. "Je to škoda, hlavně první poločas jsme úplně prospali. Byli jsme laxní a Příbram nás potrestala. Musíme si to rozebrat," uvedl Ďuriš.
A litoval toho, že pro Západočechy nebyla dostatečným varováním porážka z příbramské půdy v loňském listopadu. Tehdy Plzeň prohrála po svém vystoupení v Lize mistrů proti Borisovu, tentokrát narazila poté, co ve čtvrtek sehrála v Evropské lize duel s nešťastným koncem na půdě Atlétika Madrid.
"Nemyslím, že by se na nás porážka z Madridu podepsala. Chtěli jsme tady vyhrát a není dobré, že takhle zbytečně ztrácíme body. Zažili jsme to už loni a ztrátu pak v lize už nedohnali," připomněl Ďuriš, že Plzeň v minulé sezoně nedokázala obhájit vítězství v lize. "Dnes se to opakovalo zase, snad to nebude tak častý jev a konečně se z toho loňska poučíme," přál si Ďuriš.


Abstract: Bývalý šéf Opelu Karl-Thomas Neumann kriticky vystoupil proti Carlosu Tavaresovi, vládci francouzské automobilky PSA, která převzala Opel k 1. srpnu letošního roku. Rozhovor, který poskytl Tavares německému deníku Die Welt, označil Neumann za "arogantní".

Francouzi ordinují Opelu dietu. PSA představí plán, který ukončí plýtvání

Přitom Tavares jen vyslovil to, co všichni v automobilovém odvětví už dávno věděli: Opel musí začít vydělávat. Tavares naznačil možné snižování nákladů. V rozhovoru uvedl, že výrobní náklady v továrnách Opelu jsou přinejmenším o polovinu vyšší než ve francouzských závodech PSA. "Musíme být všude a ve všem mnohem efektivnější," řekl. "Automobilový průmysl stále zůstává oblastí, kde se velice plýtvá," dodal.Červená čísla, ztráty. S problémy bojoval Opel posledních dvacet let. Americká automobilka General Motors (GM), která Opel vlastnila od roku 1929, se proto v první polovině letošního roku rozhodla k jeho prodeji. PSA koupila ztrátovou značku za 2,2 miliardy eur (zhruba 56,5 miliardy Kč). Díky této akvizici se stala druhým největším automobilovým koncernem v Evropě za německým konkurentem Volkswagenem.Karl-Thomas Neumann odešel z vedení Opelu narychlo v půlce července letošního roku.Nejsilnějším mužem Opelu a potažmo celého koncernu PSA, který v současnosti vlastní celkem čtyři značky, kromě Opelu ještě Peugeot, Citröen a DS, je nyní předseda představenstva Carlos Tavares.Výměna dvou nejvýše postavených mužů ve funkci proběhla navenek velice harmonicky. "Opel se dočká úspěchu," komentoval na rozloučenou na Twitteru Karl-Thomas Neumann, který odstoupil znenadání jen pár dní před předáním Opelu Francouzům (nahradil ho Michael Lohscheller - čtěte více).Počátkem srpna pak charismatický Neumann pokračoval: "Lidé kolem Opelu jsou mimořádní. Děkuji vám za vaše nasazení, lásku k autům, za vaši lidskost." Od té doby byly jeho tweety čím dál vzácnější, až nyní se bývalý šéf Opelu přihlásil o slovo. A zaútočil na svého nástupce Tavarese."K arogantnímu rozhovoru, který Carlos Tavares poskytl deníku Die Welt, bych řekl jediné: Nejdříve něco zlepšete a předveďte úspěch," reagoval za všech okolností sebevědomý Neumann.
Karl-Thomas Neumann (Twitter)@KT_Neumann
20.října 2017 v 19:34, příspěvek archivován:
24.října 2017 v 00:49Zu dem arroganten Interview, das Carlos Tavares morgen in der @welt gibt, würde ich sagen: Erst mal besser machen und Erfolge zeigen. \KTN
29 lidí to sdílíodpovědětretweetoblíbit
Tavares přitom rüsselsheimskou automobilku, svou novou dceru, chválil, kudy chodil. Aby také ne, jinak by ji přece nekoupil. "V Rüsselsheimu smějí dělat, co chtějí, zásadní je, aby ve výsledku vydělali peníze," nechal se slyšet. Ale co tak pobuřujícího ve zmíněném rozhovoru řekl, že vyburcoval k reakci svého předchůdce? V první řadě kritizoval předchozí management rüsselsheimské značky. "V žádném případě nechci připisovat zodpovědnost pouze americké mateřské společnosti," řekl Tavares s poukazem na dlouholeté ztráty Opelu jako dceřiné společnosti General Motors. "Výsledky Opelu jsou především výsledky rozhodnutí jeho managementu. To je jedna z nejzásadnějších změn, k nimž v nejbližší době dojde: lidé v Opelu musí vědět, že v rámci jasně daných rámcových podmínek společnosti činí vlastní rozhodnutí, za něž nesou zodpovědnost."Tím ovšem jeho kritika nekončí. "Dle mého názoru spočívá spousta problémů v tom, že je u Opelu řada věcí naddimenzovaných, stojí spoustu energie, postupy nejsou dostatečně efektivní," řekl šéf PSA. Nyní žádá Tavares po Opelu ostrá úsporná opatření. Řadu struktur je podle jeho slov potřeba osekat: "Musíme být vždy, všude a ve všech funkcích maximálně výkonní." Zleva: Carlos Tavares, předseda představenstva PSA Peugeot Citroen, Karl-Thomas Neumann, šéf Opel Group a president General Motors Dan Ammann na autosalonu v Ženevě.Zároveň ovšem dodal, že PSA Opelu pomůže, jak to jen půjde. Francouzský koncern má podle jeho vyjádření dostatek finančních prostředků, aby ztrátové dceřiné společnosti umožnil nový začátek: "Důkladně prověříme, jaké projekty se v Rüsselsheimu plánují, a pokud budeme přesvědčeni, že jde o způsob, jak vydělat peníze, poskytneme prostředky pro jejich realizaci." Bylo dohodnuto, že se zlepší a zrychlí transfer technologií z PSA do Opelu, aby bylo možné zahájit společnou výrobu elektromobilů a hybridů. "Naše týmy pracují dnem i nocí, aby našly způsoby, jak tento plán realizovat. Výsledky představíme v listopadu," oznámil Tavares.K novému začátku Opelu se jeho nový šéf staví velice pozitivně: "Auta, která zde vidím, jsou skutečně dobrá. Dokonce si myslím, že se PSA může od Opelu mnohému přiučit. Vše, co jsem zjistil během plánování převzetí společnosti, mě v tomto názoru jen utvrdilo," komentuje Tavares.Jak bylo zmíněno, PSA převzala Opel 1. srpna. První sanační plán by měl být představen po 100 dnech, tedy v listopadu. S velkou netrpělivostí ho očekávají zaměstnanci Opelu v německých továrnách, kteří jsou do konce roku 2018 chráněni tarifní smlouvou před propuštěním. Stávající smluvní záruku zaměstnání Tavares do budoucna odmítl. Tavaresova prohlášení mohou lidi z Opelu znepokojit. A nejen kvůli slovům o šetření. Také proto, že tato tradiční evropská automobilka byla celou svou dosavadní historii suverénní značkou a do jejího chodu zámořské vedení zasahovalo jen v omezené míře. Velkou chloubou Opelu je jeho vlastní vývojové centrum a designérské studio. Mimochodem Opel měl své vlastní designstudio jako vůbec první evropská automobilka a vždy to byla jeho výkladní skříň. Jenže u PSA to chodí úplně jinak, celý koncern má jedno vývojové centrum, které dělá všechny modely všech svých značek (Peugeot, Citroën, DS). "Konstruktér dveří tak pracuje třeba na citroënu a pak přejde na druhou značku," popsal pro iDNES.cz jeden z vývojářů značky. "Kvalita výroby je stejná pro Citroën, Peugeot i DS. Rozdíly jsou v objemu a možnostech výbavy a různých pokročilých prvcích a technologiích," vysvětlil. A to může německou značku po právu děsit. Unifikace vývoje a výroby a tlak na efektivitu by mohly komplexně fungující automobilku zadusit.


Abstract: Klub zastupitelů ČSSD v Libereckém kraji vyzývá ke zrušení protikorupční komise. Je podle nich k ničemu. Stejně jako další tři poradní komise, vytvořené pro novou krajskou vládu, tvrdí sociální demokraté v prohlášení. Podle nich se tak zbytečně mrhají krajské peníze.

ČSSD chce zrušit Korytářovu komisi, je to prý zbytečné mrhání penězi

"Komise se už schází přes půl roku a výsledek je mizivý," prohlásila šéfka zastupitelského klubu ČSSD Lenka Kadlecová. Vypočítala, že krajský rozpočet za tu dobu stály odměny pro členy komise 90 tisíc korun. "Od samého počátku je činnost komise opředena tajemstvím. Nikdo vlastně neví, co konkrétně chce dělat. Od obecných řečí, které vydala Změna pro Liberec ve své tiskové zprávě při vzniku komise, se nic nezměnilo," tvrdí. Kadlecová poukázala na to, že komise od dubna do července vypracovávala Etický kodex členů Zastupitelstva Libereckého kraje, který dostala rada kraje v říjnu. Ještě déle podle ní trvá komisi vypracování dokumentu nazvaného Protikorupční strategie. "Vypracování dvou dokumentů mi přijde velmi málo a čas ukázal, že existence komise je zbytečný luxus, který stojí jen kraj peníze," tvrdí. Jan Korytář (Změna pro Liberecký kraj) ale komisi, již na kraji prosadil, a které předsedá, brání. Navrhovat zrušení komise po půl roce je podle něj nesmysl. "Vnímám to tak, že tady je stupňující se politický tlak na to, aby komise zanikla. Je ale součástí koaliční dohody," doplnil.
do PC
Korytář soudí, že čas komise ještě přijde. "Připravili jsme připomínky k majetkovým přiznáním zastupitelů. Komise také připomínkovala novou směrnici o veřejných zakázkách a dospěli jsme k tomu, že je připravena špatně. Na dalším zasedání se budeme zabývat jejím vylepšením," vyjmenoval. Sociálním demokratům však vadí i další nové komise, které podle nich zatěžují krajský rozpočet. Za předchozího vedení kraje využívala rada pouze komise dopravní, protidrogovou a komisi pro nakládání s nemovitým majetkem. "Stačilo to. Je naprosto zbytečná existence dalších čtyř. Proč máme kulturní komisi, když máme zároveň výbor zastupitelstva, který se kulturou zabývá?" ptá se Kadlecová. Podle ní by měli některé činnosti dělat místo členů komise úředníci kraje. "Některé komise se sice scházejí třeba jednou za tři měsíce. Ještě bych ale počkal na jejich výstupy a pak se třeba bavme o jejich případném rušení," zmínil hejtman Martin Půta (Starostové pro Liberecký kraj). Kraj přesto ušetří už nyní. Zastupitelé na úterním jednání podpořili návrh Starostů pro Liberecký kraj, kterým se sníží odměny členů komisí a výborů. Zvýšení odměn si totiž zastupitelé na popud Jana Korytáře odhlasovali letos v únoru a kraj za ně platí o dva miliony korun více než v roce 2012. Předseda výboru nebo komise, který je členem zastupitelstva, nyní měsíčně pobírá 6 600 korun, nově to bude 3 800 korun. Stejné peníze bude brát i předseda komise, co není v zastupitelstvu. Členové i nečlenové výboru či komise budou pobírat 1 900 korun.


Abstract: Severoatlantická aliance podle velitele libyjských povstalců na jihu země rozstřílela karavanu stovek velbloudů, kteří vezli zbraně z Čadu do bašty Kaddáfího jednotek. Povstalci mezitím otevřeli u Tripolisu novou západní frontu.

NATO spálilo karavanu velbloudů z Čadu, vezla zbraně pro Kaddáfího

Podle Abdalláha Ajsy, který velí rebelům v regionu Kufrá na jihovýchodě Libye, vezla karavana z Čadu těžké zbraně, minomety a munici. Kontraband podle něj mířil do města Sabhá asi 650 kilometrů jižně od Tripolisu, které je baštou Kaddáfího sil.Letecký útok NATO zasáhl velbloudí karavanu v poušti asi sto kilometrů od čadské hranice. "Velbloudi úplně shořeli a všechny zbraně jsou zničené," vylíčil Ajsa agentuře AP. Aliance zatím incident nekomentovala.
Libyjští povstalci mezitím zahájili silnou ofenzivu na západě země. Podle agentury AP tak chtějí otevřít novou frontu a obsadit klíčová města kolem Tripolisu, který stále drží pevně v rukou vládní vojska.
Jejich prvním cílem je strategické město Závíja, které už jednou rebelové ovládali. K městu, kterého se později zmocnily vládní jednotky, teď podle AP míří tisíce bojovníků. Povstalci už oznámili, že by rádi stanuli na hranicích Tripolisu do konce ramadánu.Povstalci by se rádi zmocnili města Závíja (červená šipka), kontraband zbraní putoval do města Sabhá (modrá šipka)


Abstract: Prvním dálničním tunelem v republice, vrchem Valík u Štěnovic na Plzeňsku, projedou první auta za pětadvacet dní, přesně šestého října dopoledne. Proč je tři sta osmdesát metrů dlouhý tunel v zatáčce, za více než miliardu korun, skrz který je vidět z jednoho konce na druhý, tak výjimečnou stavbou?

První dálniční tunel v Česku otevře za 25 dní

Řidiči si budou muset při jízdě tunelem zvyknout na několikanásobnou a nepřetržitou kontrolu. Auta budou při jízdě přes speciální senzory v silnici automaticky vážená, v tunelu je budou nepřetržitě hlídat kamery a radary, kamery před tunelem budou zaznamenávat poznávací značky všech aut a okamžitě porovnávat v centrálním počítači s databází kradených aut.
Podle koordinátora výstavby dálničního obchvatu Plzně Petra Otáska bude od zprovoznění celé stavby šestého října letošního roku v tunelu maximálně povolená osmdesátikilometrová rychlost. "Zkušební provoz bude trvat půl roku. Pokud se nevyskytnou neočekávané problémy, pak by se měla rychlost při průjezdem tunelem zvýšit až na sto kilometrů v hodině," řekl Otásek.
Kamery a radary jsou v tunelu namontované hlavně proto, aby projíždějící auta byla pod neustálým dohledem. Pokud některé z aut výrazně zpomalí nebo v tunelu dokonce zastaví, na dálničním pracovišti ve Svojkovicích na Rokycansku se dispečerovi sledujícímu monitory s obrazem okamžitě rozezní varovný alarm.
"Pod stropem tunelu jsou namontované reproduktory. Policista z řídícího pracoviště může jejich prostřednictvím dávat pokyny člověku, který například kvůli poruše vystoupí z auta a půjde k tísňové hlásce požádat o pomoc," vysvětlil Petr Otásek.
Tunel Valíkem je výjimečný i podle hlavního stavbyvedoucího Václava Švarce. "Je to první dálniční tunel v republice, který bude uveden do provozu. Výjimečný je nejen tím, že obě tunelové trouby jsou těsně vedle sebe, ale i technologií stavby. Protože se hornina uvnitř Valíku drolila a nebyla soudržná, mohli jsme v jednom kroku razit jen 80 až 120 centimetrů. Pak museli raziči zastavit, stěny za nimi se musely obetonovat a až pak mohli jet dál. Ale zase jen o 80 až 120 centimetrů a museli zastavit, aby se stěny opět obetonovaly," vysvětlil omezení stavbyvedoucí Václav Švarc.
Navíc Valík je jediným tunelem v republice, kde experti zkoušeli, jak se zachová kouř při požáru osobního auta uvnitř tunelu. Nikde jinde v Čechách se už taková zkouška dělat nebude. VÍCE ZDE...
Řidiči se ale musí připravit i na další nečekané kontroly. Brány pro automatický výběr mýtného budou zároveň osazené radary. Ty však nebudou zpracovávat okamžitou rychlost vozidel u brány, ale budou počítat průměrnou rychlost aut v celém úseku mezi dvěma branami.
Tunel je vymalován světlými barvami a po jeho bocích jsou zelené pruhy s nakreslenými postavičkami, symbolizujícími, kterým směrem lze nejrychleji z tunelu utéct.
"Podle odborníků by se díky proudění vzduchu uvnitř tunelu neměly na stěnách usazovat nečistoty. Přesto se každý rok uskuteční velké generální mytí. Pokud bude potřeba, stěny se mohou tlakovou vodou umýt i častěji," vysvětlil koordinátor výstavby Otásek.
Asi metr nad vozovkou jsou po obou stranách tunelu v pravidelných rozestupech namontovaná modře svítící světla. "To je pro případ, že by v tunelu zhaslo osvětlení pod jeho stropem. Modrá světla jsou ve výšce očí řidiče osobního auta. Jsou tam proto, aby mu ukazovala cestu z tunelu," vysvětlil Petr Otásek.


Abstract: "Tak dlouho studoval detektivky, až jednu napsal", dala by se s nadsázkou shrnout cesta vysokoškolského pedagoga a literárního teoretika Michala Sýkory k postavení úspěšného autora detektivních románů. Podle prvního z nich natočil Jan Hřebejk stejnojmennou sérii, jejíž druhý díl uvede Česká televize tuto neděli.

Nechtěl jsem taťku ani drsné policajty, říká autor Případu pro exorcistu

Máte na kontě už dvě detektivky, kromě Případu pro exorcistu z roku 2012 ještě Modré stíny, které vyšly o rok později. Britskou detektivní školou jste se do té doby zabýval i v teorii, jako pedagog na Katedře divadelních a filmových studií v Olomouci. Co vás vedlo k tomu, pustit se v této oblasti na spisovatelské pole
Prostě jsem to jenom chtěl zkusit. Jak už jste řekla, zabýval jsem se detektivkou odborně a k tomu samozřejmě patří přemýšlet o způsobech, jakým je detektivka vystavěna a vyprávěna, jaká pravidla musí splňovat, zkrátka, co všechno musí dobrá detektivka mít, aby správně fungovala. Současně jsem si uvědomoval, že v současné české literatuře chybí něco, co by se blížilo britské detektivkářské tradici, tedy žánrový příběh postavený na složité záhadě, kterou detektiv řeší ryze intelektuálními metodami. Obzvláště jsem postrádal – a stále postrádám – žánr tzv. univerzitní detektivky, v němž právě Britové vynikají. Takže jsem si řekl, proč to vlastně nezkusíš? Když jsem začal Případ pro exorcistu psát, neměl jsem žádné ambice, prostě jsem si jen chtěl vyzkoušet, jestli to dokážu. A taky to měl být text, jaký bych si i já rád přečetl, ten typ detektivky, který kdysi dávno charakterizoval Josef Škvorecký slovy "spojení vraždy s legrací".
Vaší inspirací a zájmem je britská detektivní škola. V čem je pro vás její půvab, na rozdíl třeba od dnes také velmi oblíbené severské, zejména švédské a dánské detektivky?
Moderní britská detektivka je mi blízká ze dvou důvodů, které se na první pohled můžou zdát protikladné. Za prvé je v nich přítomen určitý "herní princip". V tom smyslu, že svou podstatou vyzývají čtenáře – či diváka ke hře: dokážeš vraha odhalit dřív než detektiv? Samozřejmě to čtenář nikdy nedokáže, kdyby to dokázal, asi by na té detektivce bylo něco špatně, ale takhle výzva ke hře pro mě osobně představuje jednu z klíčových čtenářských emocí při četbě tohoto žánru.
Tím druhým pro mě podstatným rysem je důraz na realističnost, zločin je vždy ukotven ve skutečném světě. Ve srovnání s britskou tradicí jsou pro mě ty skandinávské detektivky prostě poněkud "přepálené", s příliš komplikovanými a složitými zločiny. Ostatně nedávno jsem slyšel, že sami Skandinávci tu celosvětovou oblibu severských detektivek nechápou – ty romány prý vůbec neodpovídají stavu tamní zločinnosti. Samozřejmě, severské detektivky jsou ceněny také pro jejich společenskokritický rozměr v tom smyslu, že nabízejí víc než jen efektní vraždění. Jenže takhle psala už P. D. Jamesová nebo Ian Rankin. Ty nejlepší britské detektivky jsou v podstatě společenské romány, které využívají příběh se zločinem jako formu, jak komentovat stav společnosti.
Případ pro exorcistu se blíží i tak zvané univerzitní detektivce, tj. propojené s univerzitním prostředím. Pomohlo vám v psaní vaše vlastní působení na univerzitě v Olomouci? Odrazilo se nějak na knihách?
Případ pro exorcistu se univerzitního prostředí jen lehce dotkne, rysy univerzitní detektivky mají až následující Modré stíny. Ona vůbec znalost prostředí je pro detektivku podstatná, pro mě tedy určitě. Takže Olomouc, její okolí, ale i univerzita, se v mých románech objevují nikoliv proto, že bych byl takový patriot, ale prostě proto, že mám to prostředí zažité, znám zdejší topografii, ale i mentalitu lidí. Kdybych žil někde jinde nebo pracoval v jiné instituci, mé romány by se odehrávaly tam.
Jak jste spokojen v televizní verzí vaší knihy Případ pro exorcistu, k níž scénář napsal Petr Jarchovský? Spolupracovali jste nějak? Konzultoval jste něco, nebo jste se na televizní verzi vůbec nepodílel?
Petr Jarchovský se mnou konzultoval první verze scénáře, ale jinak jsem filmovým tvůrcům do jejich práce nijak nemluvil. Jednak jsem zjistil, že jsem v Petru Jarchovském našel velmi vnímavého, citlivého a inteligentního čtenáře mé knihy, který pochopil, o čem můj román je, jednak ho i režiséra Hřebejka považuji za naprosté profesionály, kteří přesně vědí, co dělají. Navíc jsme s Petrem Jarchovským v podstatě měli stejné zájmy – nabídnout televizním divákům něco jiného než standardní – nebál bych se říci unifikovanou – televizní produkci, ale dát jim příběh, který se bude odlišovat formátem, prostředím, postavami, ale i filmovým způsobem vyprávění. Já mám rád adaptace, které nejsou jen pouhou ilustrací předlohy, ale nabídnou osobitou či osobní interpretaci, specifické vidění. Jan Hřebejk našel interpretační klíč v humoru. Ten jsem si snažil do svého románu dostat a Honza Hřebejk jej zdůraznil, v čemž mu pomohlo vynikající herecké obsazení v čele s Klárou Melíškovou a Miroslavem Krobotem. Samozřejmě ta míra stylizace a nadsázky, kterou Honza Hřebejk zvolil, nemusí každému vyhovovat. Mně osobně připadá, že Hřebejk dotáhl do důsledků ono již zmíněné "spojení vraždy s legrací", takže jsem spokojený.
Je něco, co si filmoví tvůrci předělali podle sebe, co je v románu jinak?
Odlišnosti tam jsou a je jich celkem dost. Ale vyjmenovávat je nebudu. Místo toho budu jako autor tiše doufat, že si diváci, které by to zajímalo, půjdou koupit mou knihu. Jen prozradím, že v televizní verzi ani jednou nezazní oblíbený zpěvák mé hlavní hrdinky. Nákup práv na užití písní Boba Dylana by totiž nejspíš zdvojnásobil rozpočet celého projektu. Každopádně musím zdůraznit, že mě ty odlišnosti nikterak netraumatizují. Jak Petr Jarchovský, tak Honza Hřebejk do adaptace vnesli své osobité vidění, svou poetiku a talent, a z tohoto hlediska se domnívám, že sledovat posuny adaptace vůči románu může být pro čtenáře zajímavé a inspirativní pro přemýšlení.Jan Budař a Jan Hřebejk při natáčení Případu pro exorcistu.Máte nějaký vzor? Kdo jsou vaši oblíbení autoři? Ať už světoví, nebo čeští autoři.
Nedávno zesnulá P. D. Jamesová a pak klasik univerzitní detektivky Collin Dexter. Výčet oblíbenců je bohatší: Ze současných detektivkářů C. J. Sansom, Ian Rankin nebo Henning Mankell. A pak samozřejmě Josef Škvorecký.
V posledních letech stoupá počet kvalitních televizních detektivních seriálů. Sledujete je? Které se vám líbily?
Televizní seriály jsou obrovským žroutem času, takže už se nedívám tolik jako dřív. Z produkce poslední doby se mi samozřejmě líbil americký True Detectiv. Srdeční záležitostí jsou pro mě ovšem britské detektivky z univerzitního prostředí, takže všem doporučuji sérii Endeavour, jejímž hrdinou je legendární inspektor Morse, ovšem tentokrát v době svých začátků.
Neuvažujete o tom, že byste třeba napsal i sám scénář pro televizní sérii? Pokud byste byl osloven televizí, nebo režisérem, zvažoval byste to?
Záleželo by na tom kým a o jaký typ projektu by šlo. Nedovedu si sám sebe představit jako "námezdního pisálka", který je jedním z padesáti autorů nějakého nekonečného seriálu, a to nikoliv z nějaké nafoukanosti, ale prostě proto, že jednak píšu dost pomalu a jednak o tom, jak má vypadat detektivka, mám svou konkrétní vyhraněnou představu, která se asi nebude shodovat s představou producentů padesátiminutových uspěchaných televizních produktů, jejichž klíčovým kritériem je, aby to bylo levné, šlo to rychle natočit a hlavně se to nikoho nedotklo.
Proč jste si za hlavní hrdinku zvolil ženu, svéráznou major Výrovou?
Vzpomínám si, že rozhodnutí udělat svou hlavní postavou ženu bylo reakcí na to, že jsem nikdy neměl rád takový ten typ taťkovsky moudrého detektiva (jakým byl třeba rada Vacátko), který je pro českou detektivku typický, ale ani drsné policajty ohánějící se při každé příležitosti pěstmi, jež jsou zase v českém kontextu směšní. Postavu ženy detektiva jsem tak bral jako způsob, jak se těmto dvěma pastem – pasti stereotypu a pasti nechtěné směšnosti – vyhnout.
Jak se vám líbí její filmová představitelka, Klára Melíšková?
Pokud jde o herecké ztvárnění nejen mé hlavní hrdinky, ale všech postav, opět se potvrdilo, že Honza Hřebejk má mimořádný cit pro casting. Všechny čtyři hlavní postavy, počítám k nim i Kristýnu Horovou v podání Terezy Voříškové (která zatím nedostala moc prostoru, ale v navazujících dvou minisériích by se to mělo změnit), měly štěstí na své herecké představitele. Pro mě osobně bylo radostí sledovat dialogy mezi Klárou Melíškovou, Miroslavem Krobotem a Stanislavem Majerem, to, jak jsou sehraní a jak mezi nimi funguje vzájemná chemie. To samé platí pro otce Karase, kterého hraje Jan Budař, či vyšinutého Richarda Fořta, v jehož roli jako herec debutoval muzikant Martin Kyšperský.Marie Výrová (Klára Melíšková)Jsou nějaké zákony či pravidla, kterých se musí autor držet, chce-li napsat dobrou detektivku? Raymond Chandler kdysi formuloval Prosté umění vraždy...
Těch pravidel je celá řada a hovořit zde o nich by z rozhovoru udělalo přednášku. Rozhodně všem adeptům psaní detektivek doporučuji knihu Josefa Škvoreckého Nápady čtenáře detektivek. To by měla být povinná četba pro všechny, kdo to s detektivkou myslí vážně. Tam je všechno.
Co bylo pro vás při psaní detektivek nejtěžší? Zápletka, postavy...?
To nelze oddělit. Zápletka a postavy spolu úzce souvisejí, navzájem se determinují a ovlivňují. Za třetí pro detektivku důležitý faktor považuji i prostředí, které má vliv na to, jaký typ postav v příběhu máte a co dělají a proč. Při psaní musíte tyto tři faktory neustále vyvažovat a promýšlet tak, abyste udrželi logiku děje v souladu s postavami a současně dosáhli zachovali i koherenci v psychologii hrdinů. Těžko se to vysvětluje, neexistuje k tomu nějaký návod. Je to jako vysvětlovat kouzelnický trik, jak kdysi řekl Vladimir Nabokov.
Chystáte už další román? A bude opět se stejnými hrdiny?
Ano. S týmem olomouckých detektivů budou ještě minimálně dva romány. Oba jsou v různých fázích rozepsanosti, přičemž ten, kterým plánuji sérii (prozatím) uzavřít, už existuje i v podobě scénáře pro další třídílnou minisérii a Česká televize jeho natáčení plánuje na příští rok.


Abstract: Temelín - Reaktor prvního bloku Temelína dosáhl po více než týden trvající přestávce stoprocentního výkonu. Technici nastartovali štěpnou reakci v pátek. V sobotu odpoledne pak blok připojili do rozvodné sítě. Elektrárna se znovu rozjela, poté, co první blok minulý týden odstavil řídící systém. Rakouští ekologičtí aktivisté mezitím svolali na sobotu 23. února na přechod Wullowitz-Dolní Dvořiště další demonstraci.

První blok Temelína jede na sto procent

SOBOTA
Temelín znovu vyrábí proud
Personál Temelína odpoledne opět připojil první blok jaderné elektrárny do rozvodné sítě. Výkon reaktoru v té době dosáhl osmatřiceti procent.
Turbogenerátor nyní vyrábí asi 330 megawatt elektřiny, řekl mluvčí elektrárny Milan Nebesář.
Asi po týdnu ale blok zhruba na měsíc znovu odstaví, aby provedli revizi a vyměnili vadné armatury. Ty zapříčinily jednu z posledních odstávek. Pak proběhnou další dynamické testy.
Rakouští aktivisté chystají další protest
Rakouští ekologové plánují na sobotu 23. února další protest proti
spuštění druhého bloku Temelína. Nepůjde o blokádu hranic, ale o demonstraci na soukromém pozemku u přechodu Wullowitz-Dolní Dvořiště. Aktivisté v 18:00 SEČ zapálí vatru a v zářivém oblečení budou do ohně házet napodobeniny palivových tyčí. Zkušební provoz prvního bloku začne pravděpodobně v dubnu, tedy asi o měsíc později, než se původně předpokládalo. Do dvou týdnů by také Státní úřad pro jadernou bezpečnost měl rozhodnout o zavezení paliva do druhého bloku.
Štěpná reakce v Temelíně jede od pátku
První blok Temelína se po více než týdnu opět rozjel v pátek. Výkon reaktoru v počátcích tvořil pouhou tisícinu procenta.
Řídící systém odstavil štěpnou reakci minulý čtvrtek. Elektrárna mezitím prošla další inspekcí. Komise, která poruchu zkoumala, Temelínu nařídila, aby přijal taková opatření, aby k podobným výpadkům už nedocházelo.
První blok jaderné elektrárny Temelín se zastavil 7. února po třech týdnech stoprocentního výkonu. Reaktor se odmlčel po osmé hodině ráno, kdy ho ze zatím neznámých důvodů vypnul kontrolní systém.
Mluvčí Temelína Milan Nebesář tehdy uvedl, že porucha se stala při jedné z pravidelných zkoušek elektrozařízení. "Při ní se odpojil turbogenerátor, na což zareagoval limitační systém," řekl mluvčí.
"Příčina odstavení bloku byla na nejaderné, sekundární části systému," upřesnil mluvčí Státního úřadu pro jadernou bezpečnost Pavel Pittermann.
Šlo o další odstávku v řadě
BYLA POSLEDNÍ PORUCHA
ZÁVAŽNÁ NEBO NE?
Událost byla klasifikována jako technologická mimořádná událost nejnižšího, prvního stupně. "Radiační situace na bloku i v okolí elektrárny zůstala beze změn," citoval Václav Brom z odboru komunikace elektrárny z předběžné zprávy komise pro šetření odstavení bloku. Předsedkyně Státního úřadu pro jadernou bezpečnost Dana Drábová však výpadek označila za "vážný problém".
Etapa energetického spouštění s plným výkonem reaktoru začala letos 10. ledna. Pět hodin poté, co byl poprvé v historii spuštěn na 100 procent, se Temelín zastavil. I tehdy přestal fungovat generátor v nejaderné části.
Blok byl poté odstaven ještě jednou, protože v nejaderné části elektrárny špatně fungovaly armatury. Ty slouží zejména k regulaci a přerušování průtoku kapalin, plynů či par. Jejich německý dodavatel zatím nerozhodl o tom, jak je opraví.
Obsluha tak stále nemůže provádět dynamické testy, při nichž se mění výkon turbosoustrojí. Ten se v této etapě energetického spouštění pohybuje kolem 1000 megawattů.
Největší komplikace
Zatím nejdelší výpadek při rozjezdu elektrárny nastal loni v květnu. První blok elektrárny tehdy čtvrt roku stál kvůli nadměrným vibracím turbíny. Druhý blok by měl podle představ ČEZ zahájit zkušební provoz na přelomu letošního a příštího roku. Zařízení je už připraveno na zavezení paliva a ČEZ už předal většinu podkladů Státnímu úřadu pro jadernou bezpečnost, který před zavezením paliva do reaktoru vše kontroluje.
VÝKON? 100%
Stoprocentního výkonu elektrárna dosáhla čtrnáct let od zahájení stavby a po roce a třech měsících po prvním řízeném štěpení jader atomů v reaktoru. Rakouská reakce
Poslední porucha prvního bloku Temelína vyvolala další protesty rakouských odpůrců atomové energie. Ti žádají trvalé odstavení elektrárny a poukazují na závažnost poruchy, kterou přiznal i český Státní úřad pro jadernou bezpečnost.
Hornorakouský pověřenec pro příhraniční atomová zařízení Radko Pavlovec označil poruchu i úmysl provozovatele elektrárny obnovit zkušební provoz za doklad jeho nezodpovědnosti.
"Nynější porucha se poprvé týkala i primárního okruhu, protože muselo být aktivováno nouzové chlazení. Rozhodnutí pokračovat v testech i s nefunkčními armaturami znamená vědomé přijetí zvýšeného rizika," tvrdí Pavlovec.
Šéf vorarlberské zemské organizace krajně pravicové strany Svobodných Hubert Gorbach míní, že kdo stále ještě označuje Temelín za bezpečný, musí být raněn slepotou. "Hovořit v souvislosti s Temelínem o bezpečnosti je drzost a urážka těch, kdo si dělají starosti o budoucnost a o své děti," tvrdí Gorbach.
"Požadují nová ostrá vyjednávání s Prahou ve směru nulové varianty. Cokoli jiného by znamenalo strkat hlavu do písku a ignorovat nebezpečí, která již nemohou být zřejmější," prohlásil Gorbach, podle něhož je nová porucha jen důvodem navíc, proč je třeba požadovat definitivní odstavení Temelína.
TEMELÍN VYTÁPĚL AREÁL I TÝN NAD VLTAVOU


Abstract: Zkrachovalá letecká opravna Job Air Technic má už čtyři možné investory. Donedávna to přitom vypadalo, že o fabriku na ostravském letišti v Mošnově nebude mít nikdo zájem. Nově do hry vstoupil bývalý betonářský magnát z Ostravy Rudolf Bochenek. Na záchranu společnosti chce dát celkem 285 milionů korun.

Zkrachovalou opravnu letadel Job Air chce koupit podnikatel Bochenek

V poslední době přišly podle informací z ostravského krajského soudu, který úpadek řeší, také další nabídky od společností Vietstar Airlines a Fly Engineering.Od ledna je přitom na stole navíc nabídka kyperské Berinda Holdings, za níž stojí ruský podnikatel Eduard Taran. Věřitelům zkrachovalé opravny má dodat 240 milionů korun, dalších 25 milionů do firmy nalije ve formě provozního úvěru. A právě s ní počítá nyní projednávaný plán reorganizace.Ani jedna z nabídek nicméně nebude stačit na zaplacení dluhů přesahujících 900 milionů korun. Největšími věřiteli jsou Česká exportní banka (ČEB) a Česká spořitelna (ČS), které spolu s ministerstvem průmyslu poskytly půjčky a dotace na rozjezd opraven. Podnik se bez státních dotací neobešel od počátku, celkem jich dostal přes 360 milionů korun.Bochenek přesto soudí, že se podnik uživí. "Záměr letecké opravny není špatný. Firma se jen musí oddlužit a dobře řídit," řekl MF DNES.Současný spolumajitel a šéf firmy Daniel Barč usiluje, aby se rozhodlo co nejrychleji podle původního plánu reorganizace. Firmě totiž postupně docházejí peníze.U zrodu letecké opravny stál v roce 2007 podnikatel Daneš Zátorský. Vedle ní ještě vznikla letecká společnost Job Air Central Connect Airlines, která provozovala dotovanou linku Ostrava–Vídeň. Aerolinky na rozdíl od opravny skončily už loni v dubnu v konkurzu.
Zátorskému na vybudování firmy před šesti lety poskytla Česká exportní banka s Českou spořitelnou a Ministerstvem průmyslu formou půjček a dotací asi miliardu korun.Předkladatelé konkurenčních nabídek se prý ani neseznámili se stavem podniku. "Je to podle nás čistě spekulativní nabídka za účelem oddálení reorganizace, případně docílení její přeměny v konkurz," tvrdí Barč.To Bochenek odmítá. "Nejsem žádnou loutkou, dělám to ve svém zájmu," říká šestašedesátiletý byznysmen. Znám je především v souvislosti s dolnobenešovskými Štěrkovnami, které v roce 2008 odprodal rakouskému Strabagu. Loni na podzim koupil za čtvrt miliardy většinový podíl v bolatickém Lanexu.Dva největší věřitelé opraven se dlouhodobě neshodnou, jak úpadek řešit. Zatímco ČEB souhlasí s reorganizací, Česká spořitelna prosazuje konkurz. Odvolává se přitom na posudek znalce A-Consult Plus, podle něhož by v takovém případě mohl výtěžek pro věřitele přesáhnout částku 400 milionů korun. Mnohem víc než v případě reorganizace. Konkurz by však mohl přinést další problémy.Firma by mohla teoreticky přijít o certifikace a pojistky, obchodní smlouvy i o šanci na státní dotace. A to by podnik údajně výrazně znehodnotilo.


Abstract: Herečka Miluše Bittnerová (38) se chlubí svými ženskými křivkami. Díky tanci nyní svoji postavu i zpevnila a s výsledkem je spokojená. Přiznala ale, že to stojí hodně námahy.

Je k nevíře, co dokáže udělat trocha pohybu, říká o postavě Bittnerová

"Je až k nevíře, co dokáže udělat trocha pohybu. V poslední době mám opravdu snad nejlepší formu, jakou jsem kdy měla a to díky přípravám televizní soutěže StarDance. To že se zpevňuji, je vykoupeno spoustou potu a dřiny," říká Miluše Bittnerová.Zobrazit fotogaleriiSvé bujné křivky vystavila na odiv i při focení nového parfému s modelem Tomášem Dvořákem (24), který skončil v soutěži Muž roku 2016 na druhém místě. "Focení s krásným chlapem by asi
žádná žena nedokázala odmítnout. Musela jsem se hlídat, abych na druhého nejkrásnějšího Čecha nedělala kachnu, protože když mi něco nejde, tak špulím rty a vyloženě u toho vypadám jako kachna. A to rozhodně není sexy," dodala se smíchem herečka.Spolupráci s fotografem Radimem Kořínkem a hlavně herečkou si pochvaloval i model."Focení s modelkami jsem už zažil několikrát, ale stejně si myslím, že k Čechám prostě patří holky krev a mlíko. Proto jsou taky nejkrásnější na světě," řekl mladík, který bude Česko zastupovat na mezinárodní soutěži Mister Global. Tu loni vyhrál Čech Tomáš Martinka (více zde).


Abstract: Severočeský písničkář Xavier Baumaxa, který k sobě v posledních letech přitáhl rockově-klubové i folkové publikum neschopné strávit klasický český trampský "kotlík", přišel s dalším albem svých potměšilých komentářů k české současnosti. Obalil je do hudebního doprovodu plného mezižánrových přesahů.

Baumaxa tančí "sambu v kapkách chlastu"

Hudebně je Baumaxovo Desperanto nekomplikované, ale vcelku pestré. Tu a tam se přidávají smyčce, klavír i nesmělé náznaky world music. Zabrousí do reggae i funku, v Ou Watana užil trochu ledzepelinovský úvod na akustickou kytaru.
Kromě typického brumlání, kňučení a hekání Baumaxa několikrát docela čistě a pěkně zpívá svá sdělení, zamotaná do pavučiny slovních hříček. Je hořce vtipný, pracuje se zvukomalbou a bláznivými neologismy, ale také nečekanými asociacemi a metaforami.
V Positiff Peopula se snaží s "jamajskou" výslovností zkoumat skupiny lidí jako "fyzkulturing peopula" a "intelectual peopula" a končí poznáním, že chce potkávat "positiv peopula" a ne ty "lajk nick-cavea a toma-waitsa".
Samba v kapkách chlastu
Z depresí se vyzpívává i v další podařené skladbě o životě v ústavu Na druhé straně plotu. Zjišťuje, že mu "ujely všechny antabusy" a za doprovodu smyčců se jemně ptá: "Jestli by nám nebylo líp, na druhé straně plotu?"
Nejvíc legrace naopak vměstnal do čtyř minut opilecké Samby v kapkách chlastu. "Tančím jako Bohouš Josef sambu v kapkách deště, recenze to nemá dobré, ale já chci ještě...tančím jako Bohouš Josef sambu v kapkách chlastu, v těžké chvíli vzpomenu si na mou mámu," zpívá Baumaxa a ženský hlas to komentuje věcným: Luboši už nepij!
Básník a rapper pak "opilý a otylý opiluje ženu" a "musí si pro Missku jít na afrodízy". Jen některé texty zpívané baumaxovským idiolektem tolik nepobaví, protože jim jednoduše není rozumět (Žestoka piča). Kdo ví, co tím chtěl básník říci.


Abstract: Do Parlamentu míří návrh zákona, který uvolní cestu "neposlancům", aby mohli nahlížet do zpráv BIS. Až dosud k nim mají přístup jen ústavní činitelé. Iniciativa Vraťte nám stát chce, aby i občané mohli být členy parlamentních vyšetřovacích komisí.

Odtajní odposlechy BIS zákon? Poslanci to mají v plánu

O novele zákona, která z jednacího řádu sněmovny vypouští podmínku, že v těchto komisích musí být jen zákonodárci, dostanou poslanci na stůl už příští týden. Podobné komise by podle iniciativy, jež mluví za 38 občanských sdružení, byly jasným protikorupčním nástrojem.
"V komisi by mohly být respektované osobnosti, které budou pro veřejnost zárukou, že taková komise záležitosti objektivně vyšetří a poskytne veřejnosti informace, co je v odposleších BIS, a jakým způsobem jsou propojeni politici, veřejná zpráva i justice na organizovaný zločin," říká bývalá politička Hana Marvanová z organizace Veřejnost proti korupci.
Iniciativa Vraťte nám stát vznikla poté, co se v médiích objevily odposlechy rozhovorů mezi Romanem Janouškem a Pavlem Bémem. "Značná část politických elit je dnes nepochybně terčem vydírání. BIS posílá ústavním činitelům ročně stovky dokumentů, prokazujících propojení organizovaného zločinu a kmotrů na politiku, veřejnou správu i justici," prohlašují členové iniciativy. Jejím cílem je navrátit lidem důvěru v demokracii a právní stát, protože "tajné" informace se nedostanou k voličům, neboť politici, nemají zájem na rozkrytí vazeb na nejrůznější skupiny.
"V zásadě jsme ten princip podpořili a dohodli jsme se, že by to bylo něco, co bychom prosazovali, abychom našli způsob, jak takový typ komise vytvořit," potvrdil svou podporu návrhu iniciativy místopředseda sněmovny Lubomír Zaorálek (ČSSD). Svou podporu přislíbili i poslanci Věcí veřejných a komunisté. "Co by mě mrzelo, kdyby se z toho stalo politikum," vyjádřil obavy poslanec Josef Novotný (VV).
Pokud jde o TOP 09, tato strana svou podporu podle Hany Marvanové nejdříve přislíbila, ale v současnosti nepanuje v názorech na nový zákon shoda. Premiér Petr Nečas (ODS) navrhovanou změnu odmítl s tím, že spíš uvažuje o zřízení trvalé komise pro kontrolu BIS s účastí občanů. Strana LIDEM zatím na nabídku ke schůzce ze strany iniciativy nereagovala.


Abstract: Čeští farmáři by si neměli na loňský rok příliš stěžovat. Podle nejnovějšího odhadu Českého statistického úřadu dosáhli druhého nejlepšího zisku od roku 1998, odkdy se tyto údaje sledují. Loni vydělali 16,1 miliardy, o miliardu méně než v roce 2011.

Zisk farmářů. Druhý nejlepší od roku 1998

"Je to odhad, který zatím nevychází z reálných čísel. Výsledky bude statistický úřad ještě postupně zpřesňovat," uvedl předseda Zemědělského svazu Martin Pýcha, podle něhož je odhad českých statistiků poměrně optimistický. "Podle našeho průzkumu by se měl loňský zisk snížit o necelých 28 procent," doplnil.
Zemědělská produkce se podle statistiků zvýšila o zhruba dvě procenta na 121,8 miliardy korun. Rostlinná výroba si na své konto připsala 71,6 a živočišná produkce 45 miliard. Zbytek pak připadá na služby a vedlejší nezemědělskou činnost. "V rostlinné výrobě došlo u hlavních komodit k poklesu sklizní. Na druhé straně se zvýšily ceny, což mělo za následek mírné navýšení odhadu produkce oproti minulému roku," uvedli v komentáři statistici.
Zvýšení cen o tři až pět procent, čemuž zemědělci vděčí za loňský hospodářský výsledek, potvrdil i Pýcha. Navíc loni farmáři ještě prodávali úrodu obilí z roku 2011, která byla mimořádně vysoká. "Tím, že si zemědělci vybudovali vlastní sklady, mohli prodávat úrodu postupně. To je pozitivní informace," řekl šéf Zemědělského svazu. Na druhou stranu se zvýšily také vstupy. Například mzdové náklady se zvýšily o pět procent, což se promítlo zejména v mimořádných odměnách.
Loňskou sezonu však nebudou velebit zemědělci v celé České republice. Na některých místech udeřily mrazy a v létě pak mimořádné sucho. Sklizeň na jižní Moravě tak dosáhla jen patnácti procent celorepublikového průměru. Naopak velmi dobrou sezonu měli jejich kolegové ve středních Čechách. "Pro někoho byl rok 2012 dobrý, pro někoho velmi špatný. V některých regionech řeší existenci svých podniků," dodal Martin Pýcha.


Abstract: Po cyklistice, atletice, koňském sportu a dalších se doping dostal i do sportu "celých mužů" – musherů, kteří s psím spřežením brázdí ledové pustiny. Na slavném závodě Iditarod Trail Sled Dog Race na Aljašce neprošli dopingovou kontrolou čtyři psi druhého závodníka v pořadí, velmi slavného Dallase Seaveyho.

Největší musherský závod světa ovládla dopingová aféra, neprošli čtyři psi

Ačkoliv se slavný závod běžel už v březnu, pořadatelé až nyní uvedli, že čtyři psi slavného závodníka byli nadopováni lékem proti bolesti Tramadolem. Seavey však tvrdí, že neví o tom, že by svým psům podobný preparát podával. Místo toho naznačoval, že někdo mohl jeho psům lék podstrčit.Závod saní tažených psy, který se koná na Aljašce, je pojmenován po legendární Iditarodské stezce spojující vnitrozemské zlatokopecké městečko Iditarod (od třicátých let opuštěné) s pobřežím Beringova moře a Aljašského zálivu.
Na cestu se vydávají spřežení šestnácti psů, z nichž musí minimálně šest dorazit do cíle. Trasa závodu vede liduprázdnou krajinou a účastníci nedostávají od pořadatelů žádnou podporu, nocleh a stravování si musejí zajistit sami.
V krutých, až sedmdesátistupňových mrazech nefungují vysílačky, takže zranění či zbloudilí závodníci mají minimální šanci na záchranu. Proto je Iditarod označován jako "poslední velký závod na Zemi", v němž "není důležité vyhrát, ale přežít".
Zdroj: WikipediaKomise však závodníka nemůže diskvalifikovat, protože se jí nepodařil dokázat úmysl. Proto nepřijde ani o výhru 59 tisíc dolarů (asi 1,3 milionu korun), ani o získané tituly. Dallas Seavey není v musherském sportu jen tak někdo, vyhrál závod už v letech 2012, 2013, 2015 a 2016. Letos skončil druhý za svým otcem Mitchem.Incident však doslova nahrál ochráncům zvířat ve Spojených státech amerických Peta, kteří tyto závody dlouhodobě kritizují. "Je-li to možné v královském závodě musherů, jak často se to stává i u běžných závodů tohoto typu?" ptá se organizace v prohlášení. A dodává: "Tento dopingový skandál je jen dalším důkazem, že podobné závody musí skončit." Podle jejich názoru se závodníci snaží jen o vítězství za každou cenu a to je spojeno s nelidským zacházením se zvířaty. Často se také stává, že psi tento závod dokonce nepřežijí. Za 44letou historii jich zahynulo 150, z toho letos to bylo pět psů.Pořadatelé ze situace nejsou šťastní, neustále boje s ochránci zvířat jim navíc ubírají sponzory. Dopingové zkoušky se provádějí běžně, v roce 1994 se objevil první pozitivní test. Psi se náhodně testují před i po závodě a prvních dvacet závodníků v pořadí se pak testuje automaticky.Závodník Dallas Seavey se více nesměl vyjadřovat, zakazuje mu to komise závodu. Ale podle ní se změní pravidla tak, aby už nemuselo být nutné prokázat úmysl provést doping, ale aby měli závodníci odpovědnost za vše, co se stane.Podívejte se na musherský závod z pohledu jezdce:Pro zobrazení videa musíte mít zapnutou podporu JavaScriptu


Abstract: Technologický veletrh CeBIT, který skončil v německém Hanoveru, potvrdil rychlý ekonomický růst počítačové a technologické branže, míní odvětvové sdružení Bitkom.

Na CeBITu nezapadli ani češi

Přesto veletrh zaznamenal pokles návštěvnického zájmu, loni jej zhlédlo na 480.000 lidí, letos o 25.000 návštěvníků méně. Vystavovatelé ale uzavřeli o 20 procent více smluv než loni, což ukazuje, že v počítačové a technologické oblasti znovu existuje větší připravenost investorů.
Podle médií ukázal veletrh, že razantní nástup digitálních technologií se ještě zrychlil, a tyto technologie budou stále více měnit podobu všedního dne moderní společnosti. Digitálně lze zaznamenat a rychle přenést hudbu, filmy i telefonáty, k tomu je třeba stále výkonnější vedení a vysílací i přijímací přístroje, a typické je i propojování internetu, telefonu, e-mailů nebo televizního vysílání. Veletrh ukázal, že oddělování počítačového průmyslu a zábavní elektroniky se stále výrazněji ruší. "Co patří dohromady, srůstá," komentoval to místopředseda Bitkomu Heinz-Paul Bonn.
Češi na CeBITu nezapadli
Mezi zhruba čtyřmi desítkami vystavovatelů z ČR a Slovenska měl největší expozici výrobce telekomunikační techniky STROM telecom, který byl na CeBITu již podesáté. Základem expozice byl nový systém který umožňuje souběžné poskytování hlasových, datových a obsahových služeb v rámci jediné sítě, tedy tzv. triple play. Na výstavě se rovněž prezentovala největší česká antivirová firma Grisoft a konkurenční slovenská Eset, která představila antivirový program pro mobilní telefony.
Digitální domácnost se blíží
"Digitální revoluce jde vpřed a proniká do všech oblastí života," míní předseda představenstva společnosti, která provozuje hanoverský veletrh, Ernst Raue. "Budoucnost odvětví spočívá kromě obchodování v oblasti životního stylu," dodal. Na CeBITu se to projevilo v nové speciální přehlídce nazvané Digitální bydlení, která se konala ve vlastní hale paralelně s veletrhem.
Raue přičítá pokles návštěvníků špatnému počasí, tedy nízkým teplotám a téměř neustálému sněžení. Přesto veletrh vyslal impulzy k budoucí konjunktuře odvětví nových technologií, tvrdí. Třetina návštěvníků, kteří se přišli podívat na technologické vymoženosti, přijela ze zahraničí.
Organizátoři zaznamenali 30procentní nárůst zájmu u návštěvníků ze severní Ameriky. Celkem 85 procent návštěvníků patřilo k odborné veřejnosti, polovina z nich přišla do Hanoveru s konkrétními investičními plány, a zájem odborné veřejnosti předčil očekávání vystavovatelů.
Další témata
CeBIT se letos soustředil například na novou bezdotykovou čipovou technologii RFID, digitální zábavu, širokopásmové internetové připojení, telefonování přes internet a dopravní telematiku. Velkou pozornost vystavovatelé kladli na příjem digitální televize. V expozicích tak bylo možné vidět malá kapesní zařízení, ale i obrovské plazmové obrazovky s úhlopříčkou přes 2,5 metru pro HDTV firem Samsung nebo Panasonic. Jednou z hlavních událostí bylo představení nového formátu kompaktního mobilního počítače Origami společnosti Microsoft s dotykovým displejem a bezdrátovým připojením.
Podle svých starších prognóz očekává Bitkom, že informační technika a telekomunikace letos zvýší svůj obrat o 2,4 procenta na 137 miliard eur. Odvětví doufá, že mu loni skončila stagnace a nyní konečně zaznamená růst. Raue zdůraznil, že CeBIT zůstane "obchodním veletrhem", neboť firmy jsou ochotny se zúčastnit a zaplatit si stánek, jen vědí-li, že za nimi na veletrh přijdou obchodní klienti.
On-line obrazovou reportáž z CeBITu můžete vidět zde.


Abstract: Silný výbuch v sobotu otřásl ukrajinským dolem Zasjaďko. V něm při listopadové explozi metanu zahynulo 100 horníků. Po dnešním výbuchu nikdo nezahynul. Hospitalizováno však bylo 44 osob. Všichni havíři pracující v dole byli podle agentury ITAR-TASS vyproštěni na povrch.

V ukrajinském dole vybuchl metan, všichni byli zachráněni

V podzemí bylo v době výbuchu krátce před šestou hodinou ranní místního času 385 osob, z toho 63 bylo v bezprostřední blízkosti výbuchu. Tři desítky z nich patřili k důlní záchranářské četě, která pracovala na odstranění následků listopadového výbuchu.
V oblasti havárie bylo nalezeno pět horníků s vážnějšími zraněními, kteří vyžadují intenzivní lékařskou péči. Celkem potřebovalo lékařkou pomoc 54 horníků, 44 z nich bylo hospitalizováno. Dva jsou ve vážném stavu.
Příčina exploze nebyla zatím zjištěna. Prokuratura Doněcké oblasti ale zahájila trestní stíhání kvůli porušení pravidel bezpečnosti práce v dole.
Událost z 18. listopadu v tomto dole nedaleko Doněcku je vůbec nejtragičtějším důlním neštěstím na Ukrajině od získání samostatnosti začátkem devadesátých let. Metan tehdy vybuchl při vrtných pracích v hloubce asi 1000 metrů zřejmě vinou elektrickému zkratu. Rozsáhlé podzemní požáry pak znemožnily dokončit pátrání po všech pohřešovaných.
V místě výbuchu se prý do dnešního dne nepodařilo všechny požáry uhasit a ještě nejméně deset těl je stále v podzemí.
Doly na Ukrajině jsou považovány za jedny z nejnebezpečnějších na světě. Od rozpadu bývalého Sovětského svazu v roce 1991 v nich zahynulo více než 4700 havířů.


Abstract: Od 1. ledna letošního roku se daň z převodu nemovitostí změnila na daň z nabytí nemovitých věcí. A terminologická změna nebyla jedinou novinkou. Prodejce nemovitosti si teď podle nového občanského zákoníku může se zájemcem o koupi dohodnout, že tuto daň nebude platit prodávající, ale zaplatí ji kupující. Pokud bude tato dohoda obsažena v kupní smlouvě, bude poplatníkem daně nabyvatel.

Daň z prodeje domu nebo bytu může od letoška zaplatit kupující

Jde o vítanou změnu proti dosavadnímu systému, kdy daná povinnost ze zákona vždy dopadala na převodce a nabyvatel ze zákona ručil za splnění této daňové povinnosti. Odlišné smluvní ujednání nebylo možné.
"Část kupní ceny proto byla často zadržována v notářské či advokátní úschově a byla vyplácena až poté, co prodávající prokázal, že podal daňové přiznání a stanovenou daň zaplatil," vysvětluje advokátka Petra Mirovská z advokátní kanceláře Kocián Šolc Balaštík.
V běžné praxi se tento komplikovaný a nákladný systém obcházel, a to tak, že povinnost prodávajícího uhradit daň z převodu nemovitosti byla smluvně přenesena na kupujícího. Takové smluvní ujednání však bylo právně nevymahatelné.
Jindy docházelo ke zvýšení kupní ceny o částku odpovídající stanovené dani. Zvýšením kupní ceny však logicky docházelo i ke zvýšení převodní daně, čímž vznikal v zásadě nekonečný řetězec úprav původně dohodnuté kupní ceny.
Příklad: Tomáš se loni na podzim rozhodl koupit rodinný dům ve vesnici, kde vyrůstal. Do oka mu padla nemovitost paní Blažkové, která mu byla ochotna domek i s pozemkem, na kterém je postaven, prodat.
Vzhledem ke svému věku nechtěla paní Blažková jednat s finančním úřadem a trvala na tom, že "převodní" daň má zaplatit Tomáš. Počkali tedy do Nového roku, kdy uzavřeli smlouvu o koupi pozemku (se kterým úderem půlnoci 1. ledna splynul i její domek) a v ní sjednali dohodu o odvodu daně Tomášem.
Tomáš pak podal daňové přiznání, ke kterému stačilo přiložit pouze prosté kopie požadovaných dokumentů, a následně zaplatil finančnímu úřadu daň z nabytí nemovité věci. Za odvedení daně Tomášem paní Blažková přitom neručila.
Sněmovna ke konci loňského roku schválila zákonné opatření Senátu o dani z nabytí nemovitých věcí, což bylo podmínkou nabytí jeho účinnosti. "Tato norma zavádí řadu novinek. Kupříkladu rozšířila případy osvobození od daně proti dosavadní úpravě či upravuje čtyři druhy nabývací hodnoty, která je základem daně. Nově se zavedla tzv. směrná hodnota, v důsledku které se fakticky sníží počet případů, ve kterých byli poplatníci povinni přikládat k daňovému přiznání znalecký posudek,” upozornila Mirovská.
V některých případech koupě může navíc dojít k faktickému snížení daně, neboť i když sazba daně zůstává stejná (4 %), nově se bude kupní cena porovnávat pouze se 75 % směrné ceny nebo 75 % ceny stanovené znaleckým posudkem, a nikoli se 100 procent ceny podle znaleckého posudku, jako tomu bylo doposud.
Nadto se při použití znaleckého posudku pro stanovení nabývací ceny základ daně ještě sníží o výdaj uhrazený poplatníkem daně za zpracování znaleckého posudku. Vítanou novinku pak představuje možnost dohody, aby daň z titulu převodu nemovitostí uhradil na místo prodávajícího kupující.


Abstract: Zlínský rodák Wabi Daněk se za svůj muzikantský i rodinný život stěhoval nejednou. Naposledy – už před pěti lety – z šedivého Karlína pod Vítkovem na Letnou, odkud je z parku jeden z nejhezčích výhledů na Prahu. Ale klid a přírodu si nezaměnitelný autor trampských písniček nejraději užívá na chatě kousek za Hradcem Králové. Romantika s nadhledem a humorem v sobě nezapře nikde.

Wabi Daněk stírá rosu na Letné

"O muzikantech se říkává, že jsou doma tam, kde si pověsí klobouk. Nemusí to být až tak úplně pravda, ale pohoda je pro mne určitě důležitá a rád bývám ve svém. O to větší jsem měl radost a výborný pocit z nahrávání poslední desky (Wabi a Ďáblovo stádo – při nedávném koncertu ve Švandově divadle byla pokřtěna a rovnou oceněna za prodej Zlatou deskou – pozn. aut.). Studio jsme si na pár dní zařídili u kamaráda v dřevěné hospodě, kde zřejmě fungují dobré siločáry. I když jsem prostál tři dny za mikrofonem, tak tam jsem únavu ani necítil."
Všechna Wabiho předchozí alba (až na Valašský drtivý styl) jsou studiová, natáčená klasicky od základů jednotlivých nástrojů až po dodatečné čištění zvuku.
"Toto bylo, jak se říká, z jedné vody načisto. Než jsme jeli natáčet, sjeli jsme si jen asi tři zkoušky. A odjeli jsme do srubu v Českých Petrovicích (kousek za Žamberkem), který normálně slouží jako hospoda a kam jsme navezli veškeré vybavení pro nahrávání. Měl jsem to z chaty šedesát kilometrů, ale zůstal jsem tam celou dobu bydlet. Opravdu to nebylo jenom o natáčení, ale i o společné koexistenci party."
"Právě proto, aby výsledek měl názvuk technické i duševní spolupráce. Dokonce i fotografu Jirkovi Turkovi, který přijel na jeden den udělat snímky, se tam zalíbilo natolik, že s námi zůstal déle. V jednom srubu jsme měli zařízené nahrávací studio a ve vedlejším srubu velice solidní ubytování, takže tomu od té doby říkám luxusní čundr. Vytvořilo se tam takové prostředí, že z toho nic špatného patrně vzejít nemohlo. Ale předem to asi nikdo nemohl vědět."
Z překvapivě tichého bytu, s okny i do dvora se vzrostlými stromy, na třídě Milady Horákové to mají Daňkovi všude blízko a nic u rodičů nechybí ani dvěma dospělým synům.
"Klasický mama hotel," dodává Wabi s úsměvem, když si pochvaluje šikovnost a soběstačnost potomků i prostornost bytu. Už jenom kvůli počtu kytar v domácnosti. Své nástroje má totiž i mladší ze synů. Šimon dokonce tátu doprovázel, když byl loni v Praze Wabi předskokanem Krise Kristoffersona. "Splnil jsem si tak hned dva sny najednou."
"Tady jsme naštěstí už ve vlastním bytě po rodičích Evy, která tu prožila kus života už před lety, a bydleli jsme tu, když se nám narodil první syn… Pak jsme se přestěhovali do Karlína, kde žena trochu trpěla, a po jednadvaceti letech se zase vrátili. Vzhledem k chování majitele domu v Karlíně jsme tam už nemohli a ani nechtěli být déle. Doufám, že nás něco podobného nepotká i s chatou, protože ta zase nestojí na našem pozemku…"
"Stěhování obnášelo i to, že jsme si sem převezli nábytek dělaný většinou na míru. Hlavně kuchyň." Jídelní stůl je dokonce hostitelovou chloubou! Truhláři elipsovou desku dělali podle jím nakreslené předlohy. "Než jsem se do toho rýsování vpravil, chvíli to trvalo. Ale nakonec mě pochválil i švagr, který je mistr bonmotů, a konstatoval: U tohoto stolu, jak by řekl Skot, by se mohlo najíst, nedej bože, až devět lidí."
Celek se stolem tvoří i lustr, který Wabi dotvořil podobně oválnou deskou! Dalšími ozdobami bytu, zejména obývacího pokoje, zařízeného v původní hale – předsíni – uprostřed bytu se spoustou dveří, jsou artefakty z cest. Třeba i z Austrálie.
"Než jsme se tu zase zabydleli, nastoupili zedníci a další řemeslníci. Elektrikáře odsud vezli rovnou do Bohnic, protože my jsme si vymysleli osmapadesát zásuvek," vzpomíná vyznavač táborových ohňů.
Sbírku knih a alb v policích nedávno doplnilo i další nové album Solitéři, na kterém různí interpreti, od Věry Špinarové přes Davida Krause až po Wabiho, zpívají prověřené zahraniční hity s texty většinou od Michaela Dejvického.
"Nabídku jsem přijal rád a hned, jak jsem se dozvěděl, že na mne vyšla písnička mého dalšího miláčka Leonarda Cohena a jeho Haleluja. Navíc jsem do té doby neměl v repertoáru skladbu, která by se mohla hrát v krematoriu," uzavírá stylem jemu vlastním prohlídku bytu na Letné Wabi Stanislav Daněk.


Abstract: Od příštího týdne se začne oteplovat a přes den bude mezi 4 až 9 stupni Celsia. V noci budou teploty stále mrazivé a klesnou i k minus devíti stupňům. Vyplývá to z měsíčního výhledu meteorologů.

Příští týden se začne oteplovat. Přes den bude až devět stupňů

"První týden bude teplotně průměrný, maximální denní teploty vzduchu se budou pohybovat většinou od 4 do 9 °C, při mlze kolem 1 °C. Minimální noční teploty budou klesat na -4 až -9 °C, při mlze bude kolem -2 °C, v závěru týdne kolem 0 °C. V dalších dvou týdnech by průměrné teploty měly mít stoupající trend," uvádějí meteorologové ve měsíčním výhledu.Nejnižší průměrnou teplotu meteorologové v tomto období naměřili v roce 1956, kdy bylo minus 6,4 stupně Celsia. Nejtepleji bylo v roce 1998, kdy teplota dosáhla 5,8 stupně Celsia.
Srážek bude v následujících týden padat spíš méně. Za týden spadnou v průměru jen 2 milimetry. V březnu už by mohlo napršet nebo nasněžit mezi 4 až 8 milimetry. Interval průměrných srážek za celé období se pohybuje mezi 21 a 45 milimetry.
Na východě republiky nadále panují smogové situace. Špatné rozptylové podmínky jsou hlavně v Moravskoslezském kraji. Naměřené průměrné denní koncentrace polétavého prachu PM10 překračují limit někde i téměř čtyřnásobně.
V celém kraji platí smogová situaci, kterou ČHMÚ vyhlásil v pátek. Na Třinecku je od pátečního odpoledne vyhlášena i regulace, při níž musí některé podniky dělat opatření a omezovat výrobu.


Abstract: - Až do minulých dnů u nás nevyšla žádná kniha, která by se pokusila zmapovat život obyčejných Čechů a Slováků v uprchlických táborech po roce 1948 v západním Německu. Západ nebyl na příliv uprchlíků před komunistickou totalitou připraven, musel improvizovat. Obyvatelé táborů zakusili bídu a nepříjemnosti, než se jim podařilo získat vízum do některé ze zemí, pro něž se rozhodli.

První pohled na uprchlické tábory

Není divu, že většina emigrantů se k tomuto nepříliš šťastnému období nerada vrací. A žádný velký spisovatel, který by z tohoto zážitku vytěžil skutečné drama, jako třeba Arnošt Lustig z německých koncentráků, těmito přestupními stanicemi asi neprošel. Studie o politických bojích mezi jednotlivými zájmovými skupinami, bojích přenesených z Československa do těchto táborů, dávají úzký a ne zcela pravdivý pohled. Nyní si můžeme přečíst knihu českokanadského historika Bořivoje Čelovského Emigranti - Dopisy uprchlíků z prvních let po "vítězném únoru" 1948. Čelovský získal obrovskou korespondenci bývalého národně socialistického poslance Oty Hory, již tento politik vedl s uprchlíky. Z ní historik vybral nejzajímavější dopisy, které opatřil důkladnými komentáři a poznámkami.
Četba dopisů neznámých lidí, většinou vytržená z jejich osobního kontextu, není jednoduchá, čtenář by se leckdy chtěl o jejich osudech dovědět víc. Nicméně podává syrový a plastický obraz táborového života. Příběhy lidí, kteří museli narychlo opustit své rodiny doma a potom se o ně strachovali či se je pokoušeli dodatečně převést. Příběhy lidí, kteří nemohli dostat vízum za moře, i lidí, kteří denně zápasili o své přežití s táborovou administrativou částečně infikovanou agenty z Prahy. Příběhy lidí, které neopustila politika, leckdy násobená řevnivostí a malicherností, i lidí, kteří se scházeli a rozcházeli. Jsou to osudy, které by vydaly na mnoho prozaických knih, ale tady je máme v podobě tak neučesané, že vzbuzují i bolest i soustrast i hanbu.
Korespondenci Čelovský doplnil několika dokumenty a vzpomínkami: o táboře v Regensburgu, o životě exulantů v Londýně, o útěku vězňů z Jáchymova, o Chocovi, odsouzeném za údajné zavraždění majora Schrama, o boji StB proti emigrantům. Přínosem jsou i mapy ukazující rozložení uprchlických táborů v západním Německu a v Itálii.
Bořivoj Čelovský: Emigranti - Dopisy uprchlíků z prvních let po "vítězném únoru" 1948. Tilia, Šenov u Ostravy, 1998. 400 stran, náklad a cena neuvedeny.


Abstract: Zemětřesení otřáslo v neděli městem Christchurch na pobřeží Nového Zélandu. Několik lidí bylo zraněno. Na amatérských fotografických záběrech jsou vidět kusy útesů padající do moře, což následně vyvolalo velký oblak prachu.

Na Novém Zélandu padaly při zemětřesení útesy

K otřesům došlo ve 13:13 místního času. V moři blízko místa, kam útesy padaly, bylo plno plavců a surfařů, píše BBC.Footage captures cliffs collapsing after 5.9-magnitude NZ quake. Pic: Thomas Wieberneit https://t.co/OyfUPp8sGh pic.twitter.com/Mtw179LS96— The Australian (@australian) 14. Únor 2016 Nedělní otřesy měly sílu 5,7 stupně, ohnisko bylo v hloubce 31 kilometrů ve vzdálenosti asi 15 kilometrů od města, uvádějí australská média.
Po zemětřesení pocítili obyvatelé několik následných otřesů. Vlnu tsunami úřady nečekají, rovněž materiální škody prý nejsou velké.
Christchurch si za týden připomene výročí zemětřesení z 22. února 2011. Otřesy o síle 6,3 stupně tehdy zabily 183 lidí a srovnaly se zemí velkou část města, včetně katedrály. Christchurch ještě není zcela obnoven.
Nový Zéland leží v oblasti takzvaného Ohnivého kruhu v Tichém oceánu, zemětřesení jsou zde častá.


Abstract: Po několika letech plánů letos našel odvahu a z více než devíti stovek přihlášených do soutěže Muž roku 2015 postoupil mezi dvanáctku nejlepších.

"Neodpustil bych si, kdybych to nezkusil. Teď je to na mně," říká David Kovář

Teď ho čeká finále, které se uskuteční příští pátek v Náchodě. Osmadvacetiletý DAVID KOVÁŘ v rozhovoru přiznává, že při postupu mezi finalisty takový pocit štěstí zažil poprvé. Překvapen byl i z reakcí okolí. "To je ta chvíle, kdy člověk pozná opravdové přátele," říká.
Věřil jste si, že se do TOP 12 dostanete? Nebo vás to spíš překvapilo?
Na začátku jsem neměl co ztratit, tak jsem nad tím nepřemýšlel. Základem mého úspěchu bylo věřit sám v sebe. Vím, jaký jsem a co bych mohl dokázat, když zůstanu sám sebou, a po castingu jsem tomu začal věřit naplno. Opravdu se povedl a já tam ze sebe vydal vše, co jsem mohl. Byl jsem spokojený.
V tu chvíli by mi bylo svým způsobem jedno, jestli postoupím, nebo ne, i když by to samozřejmě zamrzelo. Překonal jsem sám sebe a cítil jsem se nadšený z toho, co jsem tam předvedl. Kdyby mě nevybrali, měl bych klid na duši, že jsem to zkusil, a život by šel dál.
Nicméně povedlo se a postoupil jsem. Když mi bylo oznámeno, že jsem ve finále, rozklepal jsem se, zíral a nemohl tomu uvěřit. Ten pocit štěstí, co mě zahrnul, jsem ještě nikdy nezažil. Dokonce ukápla i nějaká ta slza, ale ne, že to někomu řeknete. (směje se)
Odkud vůbec vzešel nápad se přihlásit?
Do soutěže jsem šel s tím, že chci životní změnu. Cítil jsem potřebu posunout se dál, tak jsem se snažil chopit výzvy. Popravdě, tento nápad jsem měl v hlavě vlastně už několik let, ale vždycky jsem si našel výmluvu sám v sobě, proč tam nejít. Můj vlastní strach z neúspěchu mě pokaždé vyřadil ze hry. Až letos jsem se zdravě naštval a šel do toho. Už jenom vzhledem k mému věku. Soutěž je věkově omezená a už teď jsem tam nejstarší. Nikdy bych si neodpustil, kdybych to alespoň nezkusil.
Můj původní plán byl odcestovat do Austrálie studovat angličtinu. Vrátil bych se sice se spoustou nových zkušeností a dobrou angličtinou, která mě, přiznávám, trochu trápí, ale po návratu už bych nestihl tuto soutěž. Nebylo na co čekat. Když člověk nezkusí, tak nikdy nezjistí.
Jak vaši účast v soutěži vzalo okolí?
Tato otázka je pro mě velmi zapeklitá. Byl jsem z hodně reakcí překvapen, ať už pozitivně, či negativně. Myslím, že tohle je ta chvíle, kdy člověk pozná opravdové přátele. Popravdě dodnes si nejsem některými lidmi jistý, jestli je jejich přejícnost ve tvářích opravdová. A přiznávám, že mě to v určitých chvílích podráželo sebedůvěru. Ale beru to jako další zkušenost do života a naučil jsem se pracovat hlavně sám na sobě a nezabývat se druhými.
Nicméně pozitivní ohlasy samozřejmě převládaly – a naopak od lidí, od kterých bych takovou podporu nečekal. Moc si jí vážím. Samozřejmě se nemohu nezmínit o mé rodině a nejbližších, všichni jsou z toho nadšeni. A i když to se mnou nemají kvůli tomu úplně jednoduché – jsem totiž tak trochu nervák, když mi o něco opravdu jde – vždy budou stát při mně a přát mi jen to nejlepší.
Máte za sebou soustředění v Novém Městě nad Metují – jaké bylo?
Této otázky jsem se trošku obával, protože ze soustředění jsem přijel se smíšenými pocity. Ne tak z toho, co se tam odehrávalo, ale hlavně sám ze sebe.
Na začátku, když jsem postoupil, jsem si řekl, že si to chci hlavně užít a nechci se soustředit na cíl, ale na tu cestu. Jak už to tak bývá, tlak a vidina dosti reálné výhry mě trochu semkly a přestal jsem být uvolněný a svůj. Začal jsem nad vším moc přemýšlet, a to byla asi ta největší chyba. Jako bych zapomněl na svou největší zbraň, a to jsem já sám. Nejsem se sebou úplně spokojený, představoval jsem se v této roli úplně jinak. Ale jak se říká, člověk míní, život mění.
Ale aby to nevypadalo, že z toho mám jenom ty špatné pocity, naopak musím říct, že se všemi úkoly, co pro nás byly připraveny, jsem se popral dobře. Od natáčení medailonků, po rozhovory pro media, až po přehlídku. V tomhle smyslu jsem si to užíval. A když už nic jiného, je to obrovská zkušenost do života a člověka to opravdu zocelí.
Různé přednášky, jako třeba s Martinem Gardavským či se stále vitálním a nepřekonatelným panem Přeučilem, nikdy nezapomenu. Normálně bych neměl nikdy tu čest být u toho. Poznal jsem lidi, které bych nikdy nepoznal. Jsem moc vděčný, že jsem to mohl zažít, a doufám, že spoustu nových zážitku díky této soutěži ještě získám.
Jaká je parta finalistů? Vládne tvrdá konkurence?
V první řadě bych chtěl podotknout, ať si každý říká co chce, každý z těch kluků tam je opravdu právem. Za tu dobu, co jsem je stihl alespoň trochu poznat, každý je něčím výjimečný. Myslím, že letos si dala porota hodně záležet na výběru. Každý je jiný, a to je koření této soutěže. Takže svým způsobem vidím konkurenci v každém z nich. I když podle mě má člověk vždy největšího konkurenta hlavně sám v sobě. V mém případě záleží, v jakém rozpoložení se nacházím, a podle toho se potom dějí, nebo naopak nedějí velké věci.
Co se týče party, každý z nich by vám určitě odpověděl, že vládne dobrá atmosféra, a já se s tímto názorem ztotožňuji a rád to rozvedu i dále. Já jsem totiž od přírody dost vnímavý člověk a moc dobře vím a vidím, co se kolem mě děje. Muž roku je jedna velká hra a někteří tu hru hrají opravdu dobře. Teď jde o to, do jaké míry je to od nich přirozené a do jaké míry už je to jenom ta "hra".
Škoda, že není více času se poznat. Určitě bychom byli všichni chytřejší a budoucí Muž roku by byl objektivnější a tím pádem i zaslouženější. Hlavně by se mohli projevit i tací, kteří nebyli tak vidět. Myslím, že tam má spousta kluků obrovský potenciál, který nestihli ukázat v plné parádě.
Jak se udržujete v kondici?
Já se udržuji v kondici vlastně celý život. Dříve jsem hrál závodně fotbal a teď už několik let pravidelně cvičím. Nikdy jsem nebyl ten typ, co by nic nedělal, něco by mi totiž chybělo. Jsem věčný sportovec a dělám vše, co vás napadne. Já sport prostě miluji. Momentálně se hlavně snažím chodit do fitka. Chodil jsem s klukama hrát fotbal, ale na to teď není moc času, tak se těším, až si zase trochu "čutnem" merunou.
Musel jste poté, co jste se probojoval do TOP 12, něco změnit?
Kromě toho, že jsem zvýšil dávky tréninků, jsem zpřísnil jídelníček. Hlavní změnou bylo asi to, že jsem se začal více učit angličtinu, a dokonce jsem chodil na doučování. V testu, který jsme psali na soustředění, jsem sice nezazářil, ale udělal jsem ho, takže to alespoň k něčemu bylo. Samozřejmě, pokud by se mi poštěstilo a měl bych reprezentovat ČR na nějaké mezinárodní soutěži, budu makat i nadále. V opačném případě nejpravděpodobněji odcestuji, podle původního plánu. Naučit se pořádně řeč a cestovat je další z mých snů. Já to s tou změnou života totiž myslím vážně a v podstatě nezáleží, jak soutěž dopadne.
Finále je už příští týden – jste nervózní?
Ano, už příští týden, já vím. Nervózní? Přiznám se, že vůbec. Víte, po soustředění jsem si řekl, že už se nebudu ničím stresovat. Chci se dostat do pohody, jako na začátku, kdy jsem si říkal, že o nic nejde a nemám co ztratit. Jenom tak jsem byl silný. Zbytečné přemýšlení o něčem, co jak bude a nebude, mně ubližovalo. A když už nic, tak si to finále chci naplno užít. V životě jsem se naučil, že není tak důležité, jak životní příběhy začínají nebo jak probíhají, ale hlavní je, jak končí. To si každý pamatuje. Chci, aby ten poslední pocit, co zůstane ve mně i v mém okolí, byl přinejmenším nadšení. Hlavně tam chci ze sebe vydat vše nejlepší, abych odešel ze vztyčenou hlavou a měl ze sebe dobrý pocit, jako poprvé, když jsem do této soutěže přišel.
Tím pádem ani nic neočekávám, můžu jenom získat. Možná tak jediné, co můžu očekávat a doufat v to, je, že u lidí, co ve mě tak věří a nepochybují o mně, se nic nezmění, ať už ta soutěž dopadne jakkoli.
Všem moc děkuji za podporu, kterou jste se mi snažili celou dobu předávat. Ale teď už je to jenom na mně. A pamatujte, že život není o tom, co se vám v něm stane, ale jak se k tomu postavíte.


Abstract: Nastupujícím českým rockovým šampionům to slušně šlape. To je poselství kompilace Frühling Feeling, kterou Iva neměla čas pokřtít.

Frühling Feeling není o Ivě, ale o budoucnosti

Loni na podzim vyšla u nezávislého labelu Championship Records kompilace Autumn Harvest, která představovala stále se rodící novou generaci kytarových kapel. Aktuální výběr Frühling Feeling na tuto podzimní zprávu o stavu české hudby navazuje.
Žánrové vymezení je nyní mnohem bohatší a širší. Kromě černých koňů samotného labelu, jako jsou The Slots nebo Obří broskev (oběma už vyšla deska) kompilace obsahuje také kapely, pro něž jde o jednu z prvních možností dát o sobě vědět. A nechybí ani kapely, které za sebou mají několik let hraní a několik řadových alb.
Do skupiny nováčků patří třeba The Prostitutes, kteří hrají sympatický ušpiněný, ale civilní rock nebo Liveevil, prezentující se elektronickým rock"n"rollem, v němž zajímavě kříží hardrockovou agresivitu s elektronikou. Velkým příslibem se zdají bát Living Room s divokým a bezprostředním rockovým nářezem.
Naopak mezi zkušené skupiny, o kterých se už ví a mluví, patří Priessnitz, Roe-Deer, Lety mimo, Southpaw nebo Skyline. Ti vydali třetí řadové album Virginplatonicpanic nedávno a počítá se s nimi jako s jedním z velkých letních festivalových lákadel.
Do bezmála pětasedmdesáti minut se podařilo naskládat jedenadvacet poměrně rozdílných skladeb. Žádná svou kvalitou výrazněji nepřevyšuje zbytek, není tu také žádný evidentní přehmat nebo hudební průšvih. V nejhorším případě slabší kousky spadnou kamsi k nekonfliktnímu průměru, který nevytrhne z nudy, ale ani neurazí.
Rozporné reakce může vzbudit dekadentní provokatér Xavier Baumaxa se svou skladbou o problémech s penisem (kvůli níž také desku minulou sobotu v pražském Rock Café odmítl pokřtít "rosnička" Ján Zákopčaník, čestné funkce se nakonec ujal Andrzej, zpěvák Roe-Deer).
Za pozornost stojí Sunflower Caravan, kteří bez uzardění používají klávesy zapojené do kytarového komba a jejich instrumentální experimenty jsou chytré a přitom odhlehčené. Je skvělé slyšet kapelu, která se ze všeho nejvíc baví sama sebou, aniž by se přitom ztratila v nesrozumitelném zmatku.
Ryze českou kompilaci "narušují" slovenští, zvukově zajímaví písničkáři Longital/Dlhé diely a rakouská indie skupina Fortunas Favourites, která se prezentuje v současnosti velmi populárním ležérně agresivním kytarovým zvukem z britských ostrovů.
Narozdíl od prvního dílu si dal vydavatel mnohem víc záležet s vizuální stránkou, obal už nevypadá jako grafický omyl, dostalo se i na krátké anotace o každé kapele. Pokud vám nevadí pro někoho možná přílišný žánrový rozptyl, tahle kompilace vás skvěle provede zákoutími budoucnosti české hudby.
RŮZNÍ - FRÜHLING FEELING
Championship Records, délka CD 73:57
Tři pecky: Anime - Home When Dead, Living Room - Scarlett Johansson in My Dirty Kitchen, Longital/Dlhé Diely - Cesta ako zrkadlo
Hodnocení iDNES:


Abstract: CeBIT klepe na dveře a my pro vás máme přehled všech dosud známých nových mobilních telefonů, které budou na tomto veletrhu oficiálně představeny. V dnešním, druhém díle vás seznámíme s novinkami Nokie, Panasoniku, Philipsu, Sagemu, Samsungu, Siemensu a Triumu. Chystáte se koupit nový telefon? Nespěchejte, novinek je spousta a některé jsou opravdu zajímavé.

Všechny známé nové telefony pro CeBIT (Druhá část)

V prvním části našeho přehledu, který vyšel včera, jste si mohli přečíst o známých novinkách značek Alcatel, Ericsson (Sony Ericsson), Motorola a NEC. Především Motorola ukázala velké množství nových modelů a na CeBITu prý možná ukáže ještě další. Alcatel je zatím spíš tajemný a Sony Ericsson ukázal jen jeden úplně nový přístroj. Naopak pro většinu z nás neznámý NEC chystá tři opravdu špičkové přístroje. Dnes se naopak podíváme, co nového chystá Nokia, Panasonic, Philips, Sagem, Samsung, Siemens a Trium. Pokud by vám v našem výčtu nějaká značka chyběla, bude se jednat o výrobce, jehož přístroje nejsou v našich zeměpisných šířkách běžné, a nebo o výrobce, který zatím žádné novinky nepředstavil. Kdo by pak marně hledal v druhém díle značku Sony, tak tu jsme zahrnuli pod Ericsson a jejich novou značku Sony Ericsson, kterou najdete v díle prvním.
Nokia
Nokia zatím žádnou absolutní novinku nepředstavila. Oficiální tisková konference, na které lze očekávat několik nových modelů, proběhne až příští týden v úterý, v předvečer zahájení CeBITu. Zatím lze očekávat ostrý start modelu Nokia 7650, který byl představen již na podzim loňského roku a o kterém jsme detailně psali v tomto článku. Nokia 7650 by se mohla začít prodávat ještě v první polovině letošního roku, čímž by výrobce získal na konkurenci mírný náskok.
Další novinky, představené na podzim loňského roku, jako Nokia 6510, 5210, nebo 5510 se již dávno prodávají i u nás, takže na letošním CeBITu by s nimi Nokia asi díru do světa neudělala. Jistě ale představí nový TOP model Nokia 8910, o kterém jsme vás informovali v tomto článku ,a některé zákulisní informace hovoří o představení nového komunikátoru, nástupce 9210. Na další novinky Nokie si budeme muset počkat na CeBIT.
Panasonic
Japonská značka Panasonic zahájí na konci března výrobu mobilů ve východočeských Pardubicích, takže se pro někoho může jednat téměř o tuzemskou značku. A které nové Panasoniky s visačkou "Made in Czech Republic" to budou? Tak především inovované modely GD75 a GD95 s podporou GPRS, nově označené jako GD76 a GD96. O obou těchto telefonech, které Panasonic představil na GSM kongresu v Cannes, jsme vás informovali v tomto článku.
Úplné novinky si Panasonic schovává až na CeBIT a jedná se o modely GD67 a GD87. O těchto modelech zatím není nic moc známo, snad jen že jim nebude chybět podpora GPRS a budou mít integrovanou anténu. Jestli Panasonic představí i již dříve avizovaný model GD97 s barevným displejem není známo, spíš se tento projekt neuskuteční a bude nahrazen jiným modelem. Že by GD87 měl barevný displej? Některá zahraniční média před koncem roku anoncovala i modely GD55 a GD57, ale ty zatím Panasonic ani neuvedl na seznam novinek pro CeBIT.
Philips
Tento nizozemský výrobce s představením svých letošních novinek neotálel a uvedl je veřejnosti asi jako první z velkých značek již na konci ledna letošního roku. Základní model Fisio 120/121 bude patřit do předplacených sad jako velmi levný a jednoduchý telefon, u modelu 121 s podporou WAPu u toho druhého nikoliv. Fisio 120/121 je nástupcem vcelku populárního modelu Fisio 311 a jeho přednosti využijí především "mobilní" začátečníci. Detaily o tomto přístroji naleznete zde.
Daleko zajímavější je model Fisio 620, který nabízí výměnné kryty, integrovanou anténu, různé barvy podsvícení displeje, GPRS a třeba obsáhlý vnitřní seznam na kontakty. Fisio 620 bude přímým konkurentem například Ericssonu T65, s kterým by měl mít i podobnou cenu okolo 10 000 Kč jako nedotovaný. V předplacené sadě by mohl být i výrazně levnější. Podrobnosti a detailní fotografie najdete v tomto článku.
Špičkovým modelem Philipsu se stane model Fisio 820, kompaktní přístroj s barevným displejem, GPRS, integrovaným bluetooth, velkou pamětí na obrázky, kontakty nebo melodie a samozřejmě s podporou EMS. Přístroj nabízí revoluční ovládání, které kombinuje alfanumerické a systémové klávesy dohromady. Fisio 820 by se mělo začít prodávat ještě před polovinou roku a je jasné, že jeho hlavním konkurentem zatím bude Ericsson T68(i). Oproti němu by nové Fisio mohlo být o něco levnější. Další novinky Philipsu nejsou zatím oznámeny, ale lze předpokládat, že na CeBITu něco nového ještě ukáže.
Sagem
Tento francouzský výrobce se z našeho trhu po problémech s řadou telefonů 920 a 922 vytratil, ač je nadále vyrábí na Kladně v továrně společnosti Celestica. V zahraničí však Sagem plánuje uvést na trh několik novinek, a to včetně přístroje s barevným displejem, jehož označení je zatím tajné, a stylového telefonu s integrovanou anténou a flipem s označením MY3078.
Tři modely pak budou podporovat GPRS, jednoduchý MY3036 jen pro WAP, druhé dva, MY3052 a MY3062, i pro datové přenosy. Design všech těchto tří novinek není nijak převratný a vychází z již existujících modelů. To samé platí i o jednoduchém modelu MY3022, který umí jen nejzákladnější funkce a jasně patří do předplacených sad. Podrobnosti a fotografie všech nových Sagemů, o kterých zatím existují alespoň nějaké informace, naleznete v tomto článku.
Samsung
Korejský dravec představuje novinky, řečeno s nadsázkou, každý měsíc, takže na CeBITu bychom měli najít modely průběžně představované od loňského podzimu až do posledních dnů před výstavou. Low-endy budou zastupovat modely N500 s integrovanou anténou a N620, o kterých jsme psali zde. Stylové přístroje bude zastupovat model A500, nástupce, nebo pokračovatel modelu A400, dámského telefonu s menstruačním kalendářem a počítadlem kalorií. Jestli bude A500 opět dámský, nebo naopak ryze pánský přístroj, zatím nevíme, ale fotografie telefonu již existují. A500 je rozvírací telefon, jak je u asijských výrobců dobrým zvykem, a i další čtyři novinky mají stejný formát. High-endové modely S100, T100 a V100 mají všechny barevný displej uvnitř přístroje a druhý menší monochromatický na vrchu telefonu.
Kvalita displejů se model od modelu liší, ale třeba model V100 podporuje až 65 000 barev a jeho displej má rozlišení 176 x 220 obrazových bodů. Každý z modelů umí něco jiného, jeden video klipy, druhý Java aplikace a třetí třeba MMS. Detaily o všech třech těchto novinkách najdete zde, kde jsou i informace o podobně koncipovaném přístroji Q300 s GPRS, který má také dva displeje, ale oba monochromatické. Je pravděpodobné, že Samsung uvede na CeBITu další novinky, ale pak již bude potřeba zavést na korejských univerzitách nový studijní obor, přehled ve výrobním programu mobilních telefonů Samsung. S asijskými a ne GSM modely by aktuální katalog musel mít opravdu hodně stran.
Siemens
Německý Siemens zatím žádnou novinku oficiálně nepředstavil, vše se odehraje jako u Nokie v předvečer CeBITu, 12. 3. 2002 v Hannoveru. Na prezentaci nebudeme chybět, takže se můžete těšit na podrobné informace o všech novinkách. A co že by měl Siemens představit? Zatím jsou jasné jen modely M50 a S45i, jejichž oficiální fotografie jsme přinesli v tomto článku. Další informace o M50, low-endu s podporou Java aplikací, si pak můžete přečíst zde. Otazníky zatím visí nad modelem M45, odolném telefonu a nástupci populárního modelu M35i. Existují již první fotografie a informace, ovšem Siemens zatím oficiálně nic neupřesnil ani nepotvrdil. To samé platí o novém TOP modelu, možná s názvem SL55, ale možná také s úplně jiným.
Nám se podařilo vypátrat, že se bude jednat o převzatý model tchajwanské společnosti Quanta Computer, prodávaný v Asii pod značkami Giya SL500 a TCC Q285. Jedná se o, pro Siemens netradiční, rozvírací přístroj s integrovanou anténou, barevným displejem a třeba s GPRS. Telefon nevypadá špatně, stejně jako jeho papírové možnosti a schopnosti. Zatím však neexistuje fotografie varianty se značkou Siemens a podle některých informací je možné, že Siemens představí ještě jeden luxusní přístroj, tentokrát z vlastních vývojových dílen. Pro detailní informace je potřeba vyčkat do příštího týdne.
Trium
Značka Trium zatím na našem trhu oficiálně nepůsobí, ale přesto jsou mnohé telefony Trium u nás velmi populární, a to díky individuálním a často i šedým dovozům. Trium plánuje na CeBITu představit inovovaný model Eclipse s barevným displejem a GPRS, jehož první verze se již nějaký ten pátek prodává na západ od našich hranic. Jedná se však zřejmě jen o změnu ve firmwaru přístroje, proto lze očekávat i další nový model s barevným displejem. Druhou novinkou Triumu, kterou výrobce již představil, je model 110 s integrovanou anténou. První fotografie tohoto telefonu najdete v tomto článku. Trium jistě představí i modely Odyssey, Aura a Mystral. Od jejich představení však již uplynulo více jak půl roku, a stále nejsou na trhu, takže je možné, že budou představeny i inovované modely.
Hledáte-li novinky Alcatelu, Sony Ericssonu, Motoroly a NECu, najdete je v tomto článku.


Abstract: Dusivý dým už z Libčevsi na Lounsku zmizel. Ještě minulý pátek se přitom lidé nemohli ani pořádně nadechnout. Z požáru stovek tun nelegálního odpadu z Německa stoupaly jedovaté zplodiny. Politici a úřady se konečně probrali. Chtějí najít účinné zbraně proti pašování odpadků.

Úřady se probraly, Libčeves se zbavila dýmu ze smetí

Ze spáleniště, několikrát prolitého hektolitry vody, teď stoupá "jen" agresivní zápach. A trochu jiný, ale neméně odpudivý odér vydává i tisícovka tun nespálených odpadů.
"Už je dobře. Ale před týdnem jsme se dusili," říká Jana Hemerlíková. Bydlí u silnice. "Když projíždí náklaďák, s domkem to lomcuje," vysvětluje. Ke konci loňského roku se otřásal takřka bez přestání: stovky kamionů zavážely Libčeves odpadky z Německa.
Mezi prvními, kdo obecní úřad upozornil na vzrůstající vlnu dovozu smetí, byla majitelka benzinové pumpy. Čerpadlo sousedí s bývalým kravínem, v jehož areálu skončilo 3,5 tisíce tun odpadků. "Hned jsme to hlásili starostce, že sem vozí odpad. Několikrát zablokovali příjezd, takže nás připravili o výdělek," stěžuje si podnikatelka.
Úřady se vymlouvají
Policie vyšetřuje, zda dopravní firma Bau 24, která odpad do Česka dovezla, smetí nezapálila, aby ho nemusela vracet do Německa.
Lidé, jimž černá skládka znepříjemňuje život, si vzali na mušku starostku Libčevsi Vlastu Staňkovou. "Nadávali mi, proč jsem to dovolila, proč jsem nezavolala policajty. Ale já jsem na nával německého odpadu upozornila už v polovině prosince lounský odbor životního prostředí."
Zástupci kraje, okresu i inspektoři z Prahy se sešli s lidmi, kteří odpad dováželi. "Byli dotčení, že nemohou podnikat, když přece lidem nabízejí práci při recyklaci odpadu," říká Staňková.
Jednatel firmy Bau 24 René Grünwald slíbil, že dodá všechny podklady o dalším zpracování odpadů. Uplynuly dva měsíce, ale neudělal nic. Starostka podala trestní oznámení na dovozce a celníci zadrželi dalších pět kamionů s odpadem. Vesničané se ptají, proč to nešlo už v prosinci.
"Cítím se bezmocná. Všichni tvrdí, že to nejde rychleji, ale vysvětlovat lidem to musím já," vysvětluje Staňková. Když se ptala, proč inspekce životního prostředí nezakročila ihned, dozvěděla se, že bez podkladů od dovozce nejde správní řízení začít. Týdny tak plynuly a do Česka proudily další tuny odpadů. V pátek ústecký hejtman Jiří Šulc slíbil, že nechá odpadky z vesnice odvézt na řádnou skládku.
Paroubkovo "komando"
Až když se objevila řada skládek podobných té libčeveské, premiér Jiří Paroubek požádal o pomoc spolkovou kancléřku Angelu Merkelovou. Napsal jí, aby zasáhla proti německým firmám, které zaplavují Česko odpadem.
Už bez diplomacie nazval Paroubek ministra životního prostředí Libora Ambrozka Šípkovou Růženkou – prý zaspal. Premiér sestavil i "akční komando" ministrů vnitra, průmyslu a životního prostředí, které navrhne, jak zabránit dovozu dalšího odpadu z Německa.
Ministr průmyslu Milan Urban chce zakázat dovoz všeho odpadu. "I když se to nebude Unii líbit kvůli zásahu do volného obchodu. Pokud bychom nejdříve diskutovali, bude do Česka dál proudit odpad."
Ministr vnitra František Bublan se chystá sestavit seznam firem, které budou odpad recyklovat. Tím chce vyloučit dovoz smetí pro neexistující firmy.
Ambrozkův šéf inspekce životního prostředí Jan Slanec prý s vlnou odpadu z Německa počítal. Jeho úřad poslal starostům informační leták, ve kterém je před pašeráky německého odpadu varoval. Tím však aktivita jeho úřadu téměř skončila. Slanec to omlouvá i tím, že nepočítal s padělanými doklady pro kamiony s odpadem.
Kdo selhal?
Proč je v Česku tolik německého odpadu?Likvidace odpadu v Německu od září výrazně zdražila. Německé firmy proto ve velkém načerno vyvážejí odpadky na Východ: do Česka, Polska či na Slovensko.
Inspekce životního prostředí, celníci i policie byli před tímto "podnikáním" varováni, ale podcenili ho.
Celníci se spokojili s předloženými doklady od neexistujících firem, které měly podle dokumentů v Česku německé smetí recyklovat.
Inspekce životního prostředí pouze rozeslala varovné letáky starostům, kde byly uvedeny kontakty.
Vinny jsou i německé úřady, které vývoz odpadu přes hranice tolerují.