Abstract: Nástup prasečí chřipky vypadal dramaticky. Záchranáři v maskách a bílých skafandrech vyšetřovali české turisty, kteří se vraceli z Mexika, ve specializovaných stanech, přímo na ploše ruzyňského letiště.

Jak se bránit sezónní i prasečí chřipce

Nevylekala jen Čechy, kteří vzali útokem lékárny a vykoupili tam antivirotikum Tamiflu.
Vzpomeňme, co se dělo třeba v Mexiku. Zavřené obchody, úřady i školy. Ulice velkoměst kypící jindy ruchem zely najednou prázdnotou.
Zpětně se ukázalo, že to nejvíc neodskákali nemocní, ale ekonomika. Podle odhadů stála epidemie Mexiko 2,2 miliardy dolarů. Nejvíc zasáhla turistický ruch.
Prasečí chřipka se šíří dál. Paniku už nevyvolává. Odborníci ale varují před jejím zlehčováním. Jak se lidé mohou proti ní rozumně bránit, to ale většina z nich neví. Dokonce ani nevědí, jaké má příznaky.
Jsou stejné jako u běžné sezónní chřipky: teploty, rozlámané tělo, kašel. Virus, který ji vyvolává, bývá aktivnější v trávicím traktu. Proto část lidí trápí navíc nevolnost, zvracení a průjmy. Nemusí se tak ale projevit u každého. U některých lidí probíhá prakticky bez příznaků nebo jen s malými potížemi. Proto řada z nich ani nezaregistrovala, že ji má nebo ji přechodila.
Prasečí chřipka se ukazuje jako vysoce nakažlivá. Pro naše imunitní systémy je něčím neznámým. Šíří se i v létě, což je pro chřipku jev dost netypický.
Proto na ni Světová zdravotnická organizace (WHO) reagovala tak razantně. Vyhlásila nejvyšší stupeň nebezpečí. Naštěstí se ukázalo, že není agresivní. Její průběh bývá mírnější než u chřipky klasické.
"Šíří se rychle, ale probíhá většinou mírně, to je výhoda," říká prof. MUDr. Roman Prymula, předseda České vakcinologické společnosti. "Na rozdíl od ptačí chřipky, která byla velice agresívní, ale nepřenášela se zase tak snadno."
Pokud prasečí chřipka probíhá mírně, jak je možné, že už zabila tolik lidí? Zářijová čísla mluví o zhruba 3 000 mrtvých na celém světě od vypuknutí epidemie, tedy od jara. "Toto číslo je jistě smutné, ale určitě ne mimořádné," vysvětluje profesor Prymula.
"Na běžnou sezónní chřipku zemře jen v ČR každý rok 2 000 až 2 500 nemocných." V naprosté většině případů umírají na obě chřipky lidé vážně nemocní. S pokročilou chronickou obstrukční plicní nemocí (CHOPN), vážnou chronickou bronchitidou, těžkým astmatem apod. Ale také kardiaci, pacienti s hodně narušenou imunitou, diabetici, lidé těžce obézní ve špatném zdravotním stavu, senioři, kteří zápasí s celou řadou nemocí, a tak dál. Nevydrží zátěž, kterou představuje horečka a vůbec chřipka.
Nejúčinnějším prostředkem proti klasické chřipce se ukázalo očkování vakcínou. Je dobré ho absolvovat v říjnu nebo v listopadu. Chřipkové epidemie se totiž objevují v prosinci nebo na přelomu roku. A organismus potřebuje aspoň 14 dní na vytvoření protilátek. Očkování stojí kolem 150 Kč, dalších 50 až 150 Kč zaplatí pacient za aplikaci injekce. Chrání nás 6 až 12 měsíců ze 70 až 90 procent.
Farmaceutické firmy musejí vyrobit každý rok nový typ očkovací látky, protože chřipkový vir neustále mutuje. V očkování zaostáváme za vyspělými zeměmi.
"Každý rok se u nás nechá očkovat kolem sedmi procent lidí, ve vyspělých evropských zemích to je 15 až 30 procent," upozorňuje profesor Prymula.
Pokud jde o prasečí chřipku, stát objednal nově vyvinuté vakcíny pro půl miliónu lidí. A odborníci se domluvili s ministerstvem zdravotnictví na dalším postupu. Kromě rizikových skupin vážně nemocných a seniorů chtějí očkovat také těhotné ženy (od ukončeného třetího měsíce těhotenství) a lidi důležité pro chod státu: část zdravotníků, hasičů, policistů, vojáků, energetiků apod.
Epidemiologové navíc očekávají, že se prasečí chřipka může vracet ve vlnách. Lidé, kteří ji prodělali, budou ve výhodě. Už se jí nenakazí. To, z čeho mají odborníci strach, je zmutování viru do podoby, kdy by byl nejen nakažlivý, ale i agresívní.
"Problém může být také, když lidé dostanou chřipky obě nebo se jimi nakazí krátce po sobě," říká profesor Prymula. "Může to u nich vyvolat řadu zdravotních komplikací." Pokud by něco takového probíhalo v masovějším měřítku, a to nelze vyloučit, prohloubí to navíc ekonomickou krizi.
Lékaři proto apelují především na chronicky nemocné lidi z rizikových skupin, aby se dali očkovat proti sezónní chřipce. Jenže čím více jich poslechne, tím rychleji vyčerpají zásobu těchto vakcín. Není jich totiž více než loni, takže se dostane jen na omezený počet zájemců.
Dobrou zprávou je, že i proti prasečí chřipce může pomoci, když se budeme otužovat. Což neznamená jen to, že se budeme každý den sprchovat studenou vodou nebo v zimě chodit plavat do řeky, jak vidíme občas v televizním zpravodajství.
K otužení člověka přispívají i věci daleko jednodušší: spaní při otevřeném okně, procházky za každého počasí nebo to, že se nezačneme zbytečně teple oblékat a nepřetopíme si pracovní místnost (vhodných je 16 až 20 stupňů).
Nedoceněné je také saunování. Optimální je chodit do sauny jednou týdně. Lépe díky němu zvládáme změny teplot. Ale nejen to. Výzkumy prokázaly, že zvyšuje i schopnost našeho organismu likvidovat viry a bakterie. Také pročišťuje dýchací cesty, uvolňuje je a zlepšuje jejich obranu proti nejrůznějším infekcím.
Podstatnou roli hraje rovněž spánek (při jeho nedostatku nám hrozí třikrát vyšší riziko, že dostaneme chřipku) a vůbec zdravá životospráva. Tedy pravidelný a přiměřený pohyb, racionální strava s dostatkem vitamínů a schopnost dobře čelit stresům. Naši imunitu naopak zhoršuje kouření a přílišné pití alkoholu.
Pokud potřebujete rychlou konzultaci ohledně prasečí chřipky, můžete zavolat na bezplatnou telefonní linku 800 189 769 a poradit se s lékařem. Funguje nepřetržitě. Podobnou službu nabízí Fakultní nemocnice Bulovka v Praze s vyhlášenou infekční klinikou, kde se obvykle soustřeďují nejvážnější infekční případy. Na telefonní číslo 737 689 035 je také možné zavolat kdykoliv.
O klasické sezónní chřipce je hodně praktických rad a informací na www.chripka.cz. O očkování, včetně jeho cen, zjistíte více na www.vakciny.net.


Abstract: Doba, kdy byly faktury za vodu oproti účtům za energie směšně malé, pomalu končí. Do pěti let očekávají vodárny zdražení místy až o třetinu. Přitom nejvíce si připlatí lidé v regionech, kde vodu čerpají z podzemí, zjistila MF DNES.

CENOVÁ MAPA: Kde platí Češi za vodu nejvíce? Někde zdraží až o třetinu

Když experti propočítávají, kolik pitné vody spotřebuje průměrná česká domácnost, kalkulují asi se 100 litry na jednoho člověka za den. Čtyřčlenná rodina tedy využije zhruba 150 tisíc litrů za rok. To je tisíc plně napuštěných van.
Jak ušetřit za vodu?
Více o cenách vody a tipy, jak ušetřit, čtěte ve středeční MF DNES.
Za několik let by se taková spotřeba mohla stát pro chudší rodiny luxusem. Cena pitné vody totiž poroste rychleji, než tomu bylo v minulosti. A mnohem dynamičtěji než platy. Projeví se boj státu se stále úpornějším suchem. Pryč jsou doby, kdy byly faktury za vodu oproti účtům za energie směšně malé.Dnes se v Česku platí za tisíc litrů pitné vody (vodné plus stočné) průměrně 83 korun. MF DNES oslovila většinu vodárenských společností, aby odhadly, kolik budou lidé za vodu platit v roce 2021. Někde účty stoupnou o stokoruny, jinde to však může být až o třetinu více. Největší růst přitom experti předpovídají regionům, kde se využívá převážně voda čerpaná z podzemí. Právě tyto zdroje chce vláda více chránit. Proto navrhuje, aby se poplatky – které za čerpání vodohospodářské firmy platí – zvedly během šesti let alespoň na trojnásobek. Kde mají lidé v Česku nejlevnější vodu (45 Kč) a kde naopak nejdražší?
Prohlédněte si přehlednou infografiku."Podzemní voda je považována za strategickou a v podstatě nenahraditelnou surovinu. Aktuální poplatek za její čerpání je přitom několikanásobně nižší než za odběr vody povrchové. Navíc zůstává řadu let bez navýšení," popisuje finanční analytik Martin Kopecký.Přemýšlet, jak by se dalo uspořit, by proto měly zejména domácnosti na Olomoucku, Přerovsku, Královéhradecku či v Brně. Právě jim z kohoutku teče převážně voda čerpaná z podzemí. To Praha, Ostravsko, Liberecko či Českobudějovicko mají to štěstí, že jsou zásobovány zejména z přehradních nádrží."Včetně inflace a uvažovaného nárůstu poplatků za odběr podzemní i povrchové vody a za vypouštění odpadních vod lze předpokládat nárůst ceny v roce 2021 o zhruba 25 až 30 procent," odhaduje ekonomický náměstek Vodovodů a kanalizací v Přerově Jan Sabadoš.Podle vodáren tak budou mít připravované kroky vlády největší vliv na cenu vodného a stočného v nadcházejících letech. Na druhou stranu státní úředníci upozorňují, že pro firmy je jakýkoliv nový podnět důvodem k násobně většímu zdražení.


Abstract: Ve středu večer vláda podle očekávání zamítla návrh ODS na zrušení daně dědické, darovací a z převodu nemovitosti. I přesto poputuje tento návrh do Sněmovny, která podobnou iniciativu poslanců ODS v prosinci 2003 nepustila do druhého čtení.

Vláda smetla návrh ODS na zrušení některých daní

Všechny tři daně podle ODS přinášejí malé výnosy vzhledem k administrativním nákladům na jejich vybírání. Na zmíněných daních se podle závěrečného účtu za rok 2004 vybralo přibližně 10,4 miliardy korun, tedy 1,44 procent ze všech daňových příjmů. Navíc se občanští demokraté domnívají, že daň dědická působí proti vytváření a udržování majetkových hodnot a dokonce proti utužování rodinných vazeb a vztahů. "Odbourání této daně povede ke zjednodušení daňového systému ČR a sníží náklady na správu daní," tvrdí ODS. Na dědické dani se v roce 2004 vybralo přibližně 100 miliónů korun. Na dani darovací se sice vybralo více, něco před 800 miliónů, ale i tak je podle ODS tato částka vzhledem k nákladnosti správy této daně zcela bezvýznamná. Od zrušení daně z převodu nemovitosti si občanští demokraté slibují, že pomůže nastartovat trh s nemovitostmi a zejména rozhýbat trh s byty. Na této dani pak Česká republika vybrala loni 9,46 miliardy korun.Podle ministra financí Bohuslava Sobotky by ale peníze z výběru těchto daní v rozpočtu chyběly. Sobotka si myslí, že se předkladatelé návrhu nevypořádali s výrazným dopadem zrušení těchto daní na státní rozpočet. "Nepokládáme to za odpovědný přístup. Tyto daně patří v civilizovaných zemích k daňové struktuře," prohlásil Sobotka.


Abstract: Vystudovala sice operní zpěv v Salcburku, přesto musela nějaký čas rozvážet po rakouském venkově noviny. Nyní patří Štěpánka Pučálková k mezinárodně uznávaným pěvkyním. Aktuálně jí můžete vidět ve Státní opeře v Madama Butterfly. Ke konci dubna se objeví i v díle Romeo a Julie.

Pěvkyně Pučálková: V Praze nasávám energii, kterou mi dává

Chtěla jste se odmala věnovat zpívání?
Rodiče mě dávali do různých kroužků, do baletu či do sboru, kde jsem měla první kontakty s hudbou. Později jsem chodila i na klavír či do lidušky. Určitě to ale nebylo tak, že bych si v deseti letech řekla, že budu operní zpěvačkou.
Kdy se to tedy zlomilo?
Na Gymnáziu Jana Nerudy. Tam jsme měli rozřazovací zkoušky do hudební třídy, do které jsem hodně chtěla. Později jsem i ze zpěvu odmaturovala, takže pak už bylo jasné, že se směrem ke klasické hudbě budu ubírat. Nikdy jsem ani neměla touhu být třeba popová star, ačkoliv pop nebo třeba jazz moc ráda poslouchám.
Při studiu na JAMU jste pak přešla na Unversität Mozarteum v rakouském Salcburku. Jak k tomu došlo?
Během studia na JAMU jsem potkala paní Elisabeth Wilke, která je dodnes mou profesorkou zpěvu. Domluvily jsme se na možnosti studia v rámci programu Erasmus v Salcburku. Šla jsem si to tedy zkusit, původně jen na jeden semestr. Po něm jsem udělala zkoušky na denní studium a už jsem tam zůstala.
Jak jste na tom byla s němčinou?
Na gymnáziu jsem z ní sice maturovala, pak jsem ale zase hodně zapomněla, takže jsem do Rakouska jela tak s padesátiprocentní němčinou. Ale byla jsem tam nucená mluvit německy, takže zlepšení šlo docela rychle.
V Rakousku jste začala i svou profesionální dráhu...
Ano, tam jsem to opravdu začala brát vážně. Už během studia jsem vystupovala v operních představeních divadla Landestheater Salzburg, Landestheater Bregenz, ve všech univerzitních představeních a v létě 2013 jsem účinkovala na světově významném operním festivalu Salzburger Festspiele. S univerzitou jsem se zúčastnila zájezdu do Florencie a turné po Německu a Rakousku. Celkově mě to zocelilo. Takovou možnost studia v zahraničí bych doporučila každému.
U nás jste se ale poprvé publiku představila až v roce 2014. Předtím o vás čeští režiséři a tvůrci nevěděli?
Je pravda, že známí se mě často ptali, kdy už budu zpívat v Čechách. Na základě předzpívání v Bratislavě mi hudební ředitel Slovenského národního divadla, pan Fridrich Haider, nabídl hlavní roli Rosiny. Tam mě náhodou slyšel i hudební ředitel Státní opery Praha Martin Leginus a domluvili jsme se na další spolupráci. Cesta do pražských divadel tak vedla přes Bratislavu. Jsem moc ráda, že můžu zpívat doma, na našich nejlepších operních scénách. Předtím jsem u nás byla tak trochu neviditelná. Teprve nyní se tedy pořádně seznamuji s kolegy, kteří už jsou tady známí, jako například Aleš Briscein, Adam Plachetka nebo Kateřina Kněžíková a další.
Loni jste zabodovala v Amsterdamu na pěvecké soutěži Hans Gabor Belvedere competition. Jak taková soutěž ve vašem oboru vypadá? Dá se přirovnat třeba k Eurosongu?
Trochu ano, i když to není tak moc mediálně propagovaná soutěž. Je to čistě o operním zpěvu a každý rok se finále koná v jiném městě. Konkurence je tam ale skutečně celosvětová. Nejdříve pošlete přes internet přihlášku s nahrávkami, oni si vás pozvou na předzpívání, které je před porotou. Pokud se líbíte, můžete postoupit do užšího výběru. Já se dostala do semifinále mezi 60 nejlepších z celkových 1312 zpěváků. Sedí tam spousta agentů či ředitelů divadel, takže je i šance získat dobré angažmá či nabídky.
Vás díky tomu někdo kontaktoval?
Dostala jsem nabídku na čtyři koncerty ve Švýcarsku a nyní jednám s jedním větším německým divadlem, ale nechci to ještě prozrazovat.
Jak vaše měkké jméno vyslovují v cizině? Komolí ho hodně?
Vyslovují ho různě. V Rakousku jsem Stepanka Pukalkova, ale říkají mi Steffi. Většinou rovnou háčky vynechávám. Ale příjmení mi zkomolili už i v Čechách. Jednou jsem byla dokonce i Pulčáková.
Jaká země, kde jste vystupovala, pro vás byla nejexotičtější?
Exotiku jsem poznala v hlavním městě Kataru Dauhá, na turné s operou Kouzelná flétna. Další exotické destinace mě ještě čekají. Na podzim pojedu na zájezd do Japonska se Státní operou Praha opět s Kouzelnou flétnou. V Asii jsem ještě nikdy nebyla, tak se moc těším. Příští rok pak pojedu do Číny, ale nesmím ještě říct s čím.
Vy zpíváte všechno v originálech, tedy v cizích jazycích, což je náročné. Musíte je třeba i nějak ovládat?
Dnes se všechny opery už zpívají v originále. Většinou italsky, německy, rusky, nebo francouzsky. Je určitě výhoda ovládat některý z těchto jazyků. Zvlášť, když spolupracujete se zahraničními režiséry a dirigenty. Já mluvím plynně německy a anglicky, ovšem italsky jen částečně, ale učím se. Když ale studuji texty, tak mám překlady, abych věděla, o čem zpívám. Například francouzština je ale pro mě hodně těžká, tu neumím vůbec. Tam potřebuji pomoct i se správnou výslovností. Například teď nacvičujeme Romea a Julii právě ve francouzštině, kde mám problém s nosovkami. "E" se vyslovuje mnoha různými způsoby. Obvykle ale máme jazykové kouče a je to pak hodně o píli a cviku.
Aktuálně vás můžou diváci ve Státní opeře vidět v představení Madama Butterfly v roli Suzuki. V dubnu pak bude mít premiéru opera Romeo a Julie, kde budete zpívat coby Stéphano. Můžete obě role představit?Suzuki je družka a služka hlavní postavy Cio-Cio-San. Je jí naprosto oddaná a ve všem jí pomáhá. V Romeovi a Julli zpívám roli Stéphana, což je čtrnáctileté páže Romea a je pořád s ním. Zapojuje se i do boje Monteků a Kapuletů. Tam jsme ale teprve ve fázi zkoušení.
Rozdělují se v opeře role jen podle typu člověka a postavy, nebo i podle hlasu?
Obojí. Já jsem třeba mezzosoprán, štíhlé postavy, takže se na roli malého pážete hodím jak hlasově, tak i typově. Těžko by chlapeckou roli mohla ztvárňovat korpulentnější dáma. Dnes se opravdu vybírá i podle vzhledu. Musíte pasovat hlasově i k ostatním. Je to taková alchymie najít toho pravého pro jednotlivé role.
Jak vypadá váš běžný den?
Dopoledne i odpoledne bývají zkoušky. Ale když mám volno, tak se připravuji na role, téměř denně zpívám, asi tak dvě hodiny. Případně cvičím s pianistou nebo se svou profesorkou zpěvu. Když mohu, nechávám alespoň jeden den v týdnu hlas odpočinout. Věnuji se také sportu, cvičím ve fitness, pravidelně chodím na jógu, nebo teď v zimě jezdím na lyžích. Ve volnu jdu třeba i do divadla podívat se na kolegy.
Operní zpěv vás uživí?
Bohužel ne tak, aby to bylo dostačující, ale s tímto problémem s potýká více profesí. Já jsem na volné noze, takže si sice můžu vybírat role, ale zase nemám zajištěný pravidelný příjem, jako kdybych byla ve stálém angažmá. V rámci profese také hodně cestuji, a to na vlastní náklady a ani večerní róby nejsou levnou záležitostí. Složenky zaplatím jen tak tak.
Dřív to tak ale nebylo, že?
Během studia jsem čerpala prospěchová stipendia, přivydělávala jsem si modelingem a rozvážela po rakouském venkově ranní noviny. Poté jsem pracovala v obchodě s dámskou módou. Pracovní doba se ale nedala skloubit s termíny zkoušek v divadle nebo s předzpíváními v různých městech Evropy, a tak jsem se musela rozhodnout. Riskla jsem jít na volnou nohu. Určitě bych ale neměnila, i když rozjezd nebyl finančně ideální. Je to ale hodně o obětování, ale já se tomu obětuji ráda, opera je nádherná disciplína.
Co Vám chybí z Prahy v Salcburku, nebo jinde na cestách?
Chybí mi rodinné zázemí, maminčina výtečná kuchyně, české pivo si vozím s sebou. Praha má jedinečnou a nezaměnitelnou atmosféru, kterou nenajdete jinde na světě. Vždy, když jsem v Praze, procházím se po Starém Městě a nasávám energii, kterou mi Praha dává.
Co máte na Praze nejraději a jaká místa máte oblíbená?
Jako Pražačka, musím jednoduše říct - všechno. Mám zde rodinu, přátele, jsem zde prostě doma. Nejraději mám pohled na osvětlený Pražský hrad od Národního divadla. To je podle mě jedna z nejkrásnějších kulis města, kterou hrdě ukazuji všem návštěvám. Mé zahraniční přátele z oblasti hudby, vodím vždy do "mozartovského" Stavovského divadla, ke Státní opeře a k Národnímu divadlu a jsou vždy uneseni.


Abstract: Na zdánlivě neatraktivních trzích se dějí skutečně zajímavé věci. O mobilní technologie je zájem i na územích zpustošených válkou, Irák a Čečensko nevyjímaje.

Mobilní telefony zaplavují poválečnou zónu

Agentura Itar-Tass přinesla informaci o očekávaném neskutečném nárůstu uživatelů mobilních telefonů na území Čečenska. Podle ruského ministra telekomunikací a informací Leonida Reimana se do konce roku dvacetkrát znásobí počet mobilních telefonů. V minulosti se v Čečensku mobilním telefonem mohlo chlubit pouhých 2000 uživatelů, zejména úředníků a policistů. Nyní počet rapidně roste, do začátku roku 2005 by mělo být používáno 40 tisíc přístrojů. Toto skokové zvýšení je způsobeno ukončením různých omezení, nyní může v Čečensku mobilní telefon vlastnit opravdu každý. Se signálem by neměl být problém, 25 stanic pokrývá celých 90% populace.
Zajímavostí je, že Čečensko je jedinou oblastí Ruska, kde je "pevná" síť kompletně digitalizována. Za poslední 3 roky byly do telekomunikačních sítí investovány stovky milionů rublů. Zdá se, že co se týká telekomunikační infrastruktury, Čečensko nemá na ruském území konkurenci.
Také v Iráku se situace okolo mobilních sítí neustále vyvíjí. Agentura AFP přinesla slova zástupce řiditele irácké firmy Atheer Tel, která je společenstvím soukromé irácké firmy a kuvajtského investora. Na jihu země je již 45 tisíc uživatelů, kteří budou brzy spojováni i do jiných částí země. Společnost Atheer Tel byly v říjnu loňského roku vybrána iráckými autoritami jako partner pro pokrytí třinácti měst na jihu Iráku. Centrální část země má pod licencí egyptský Orascom Telecom Holding.
V Libanonu jsou uživatelé nepokojeni s cenami, srovnání s operátory v okolních zemích vyznívá opravdu nepříznivě. Ceny služeb jsou mnohdy dvojnásobné než v Sýrii a Spojených arabských emirátech. Situace se vyhrotila a skončila civilním bojkotem užívání mobilních telefonů.
Indičtí operátoři plánují útok na peněženky zákazníků, jako strategii zvolili poskytování přídavných služeb. Cenová válka je minulostí, zákazníci budou získáváni prostřednictvím nových vyzvánění, pozadí, her a filmů. Už nyní jsou v Indii utráceny miliony za hry, každý měsíc je jich staženo 400 tisíc. Cena jedné zábavné aplikace se pohybuje kolem jednoho dolaru. Tempo růstu tržeb se dá snadno odvodit z následujícího údaje: v současnosti má v Indii mobilní telefon 36 milionů lidí, v roce 2005 to bude závratných 100 milionů. Druhý největší trh světa je zaplavován novinkami špičkových výrobců, poptávku skoro nestačí uspokojovat Nokia, Siemens, Sony Ericsson, LG a Philips. Hitem blízké budoucnosti se v Indii mají stát filmové klipy z Bollywoodu i Hollywoodu. Rozvoj hlasových služeb stagnuje, operátoři se upínají na zábavné aplikace a zpravodajství. Prostor k manévrům je jistě také v datových službách pro firmy, které tvoří pouhých 15 % trhu, celých 75 % dat je posíláno mezi jednotlivci.


Abstract: Není rozhodně žádným štamgastem. Když jde jednou za čas s přáteli posedět, libuje si v nekuřácké restauraci. Přesto Jan Rund napsal a v těchto dnech vydává zajímavou knihu Sokolovské hospody.

Nová kniha nabízí výlet do historie více než stovky sokolovských hospod

V pozoruhodné publikaci zmapoval 122 známých i dávno zapomenutých restaurací, hotelů, ale i heren, které v Sokolově v posledních dvou stech letech existovaly a existují.Jan Rund se narodil ve Spáleném Poříčí přímo v pivovaru, kde jeho děd působil jako sládek. Vystudoval VŠ báňskou v Ostravě. Věnuje se i psaní, bádání v archivech. Podniká v oblasti inženýrské činnosti a s jeho jménem je spjata řada sokolovských staveb - budova Komerční banky, VZP, Parkhotelu. Už dříve napsal obsáhlou knihu Proměny města Sokolov a pak Sokolovská náměstí v proměnách času. Vloni byl zvolen osobností města.Koníčkem stavebního technika Jana Runda je architektura a na ní tedy své poctivé tříleté bádání a popis hostinců postavil. Přidal příběhy a osudy hospod, zmínil jejich majitele, slavné hosty, důležité události.Vše obohatil o vyprávění číšníků. Číšnická legenda Pavel Zelenka bude i kmotrem nové publikace. Jan Rund si dával záležet také na obrazové části publikace. Významné místo v ní mají staré i nové fotografie. Nebo kuriózní dobové dokumenty - třeba menu z už zaniklé jídelny T 600 z roku 1959 (omáčka s knedlíkem stála 4,80 Kčs), či vyhláška okresního národního výboru z roku 1950 o zákazu podávání tvrdého alkoholu od 8 do 18 hodin, protože nadměrné pití bylo brzdou budovatelského úsilí.Autor původně doufal, že informace načerpá z fondu státního podniku Restaurace a jídelny. Ten ale není ještě zpracovaný. Takže hledal v okresním archivu, literatuře, ptal se pamětníků. Sepsal i seznam míst, kde lokály asi fungovaly, ale nic bližšího se k nim zjistit nepovedlo.Jan Rund spolu s fotografem Bedřichem Pokorným všechny hospody prošel, ale ne všude je majitelé nechali uvnitř fotit. I přes prvotní pochybnosti do knihy nakonec zahrnul asijské herny, v nichž se čepuje pivo. Mnohé totiž sídlí v domech, které Rund považuje za stavebně zajímavé.Vyprávění o hostincích proložil poutavými historkami. Třeba o trojici přátel, která se v Plzeňce domluvila, že uteče za hranice. Prorazit závory v Pomezí se kumpánům ale nepodařilo. Nebo o pokladníkovi z dolu Medard, který tašku s miliony korun zapomněl, když šel na pivo. Šťastně ji pak zase našel, ale příhoda se neutajila.
do PC
Mimochodem právě Plzeňka (dříve U Tří schodů) vydržela spolu s Korunou téměř celé dvousetleté období. Sám Rund rád vzpomíná na restauraci v hotelu Ohře, který si jeho generace kdysi oblíbila. "Mladí se tu scházeli a věděli, že se tu potkají."Jan Rund se nezapomněl zmínit ani o návštěvě Karla Maye ve Falknově (dnešní Sokolov). Do Sokolovských hospod vepsal úryvek, v němž May přiblížil svůj zdejší pobyt. I přes pochybnosti se autor publikace o hospodách přiklání k názoru, že slavný německý spisovatel opravdu přespával na Starém náměstí u Steinigerů (dnes sídlo firmy Alva), kde má i pamětní desku.Podle Jana Runda si pozornost zaslouží i návštěva T. G. Masaryka z roku 1911. Budoucí československý prezident byl tehdy hostem v hotelu Theierl, když přijel podpořit politickou kandidaturu Simona Starka. "Málokteré město v pohraničí se může pochlubit návštěvou této významné osobnosti," míní Rund. Bývalý hotel už neexistuje, dostal při náletu v roce 1945 přímý zásah a na jeho místě nyní stojí nákupní středisko Perla.Publikace Sokolovské hospody vychází v nákladu 500 kusů a k mání je v místním muzeu a infocentru. Předpokládaná cena - kolem 300 korun.


Abstract: Více než dvojnásobné překročení limitu pro plísňový jed ochratoxin A v rozinkách dvou značek prodávaných v supermarketech na českém trhu odhalil spotřebitelský časopis dTest. Tento jed, který může způsobit nádory ledvin a varlat, obsahovaly rozinky z Turecka a z Argentiny.

Rozinky v českých obchodech obsahují jed, který může způsobit rakovinu

Časopis upozornil, že plíseň není viditelná okem a jed nelze zničit tepelnou úpravou při vaření či pečení.
dTest podal podnět Státní zemědělské a potravinářské inspekci (SZPI) k nahlášení obou závadných výrobků do unijního systému rychlého varování RASFF. Konkrétní obchody, které závadné rozinky prodávají, časopis neuvedl. Z obchodních řetězců se k prodeji přihlásily společnosti Lidl a Kaufland. Billa a Ahold je ve svém sortimentu nemají.
"Jsme v úzkém kontaktu s příslušným dodavatelem. Prodejny byly pověřeny okamžitou kontrolou dané šarže a její odstraněním," uvedl tiskový mluvčí Kauflandu Michael Šperl. Zákazníci, kteří si již uvedené rozinky koupili, je mohou v prodejně vyměnit, dodal.
"V našich prodejnách nabízíme pouze balení 250 g (Suntree - Turecko), kde dle dTestu byly naměřené hodnoty ochratoxinu v limitu. I přesto jsme ihned kontaktovali dodavatele a v současné době se celou záležitostí zabýváme," reagovala mluvčí Lidlu Jitka Vrbová.
Mluvčí Státní zemědělské a potravinové inspekce Pavel Kopřiva potvrdil, že inspekce přijala podnět v pondělí večer a začala se jím zabývat. "Zjišťujeme, kde se tyto rozinky prodávají a zda jsou ještě na trhu. Pokud ano, odebereme vzorky a provedeme laboratorní rozbor. Až teprve na základě naší analýzy můžeme vložit výsledky do RASFF," vysvětlil mluvčí.
Vzhledem k závažnosti je tato záležitost pro inspekci prioritou. "Pracujeme na tom, abychom měli výsledky co nejdříve. Výsledky vzorků odebraných třetími stranami nemají ze zákona právní váhu," uvedl Kopřiva.
Více než trojnásobek unijního limitu, který činí deset mikrogramů na kilogram, testy zjistily u rozinek Sultanien Suntree z Turecka. Do České republiky je dovezla německá firma Heinrich Brüning.
U argentinského výrobku Rozinky obří Nature park byl limit překročen dvojnásobně. Distributorem je K-SERVIS PRAHA a.s. z Rudné u Prahy. Spotřebitelský časopis odhalil závady při kontrole vánočních pochoutek. Redaktoři nakoupili v různých českých obchodech celkem 24 vzorků rozinek a 20 balíčků pražených loupaných arašídů. Všechny arašídy byly zdravotně nezávadné.


Abstract: Chloe Lattanzi (29) je jedinou dcerou australské herečky a zpěvačky Olivie Newton-Johnové. V minulosti bojovala s anorexií a se svým vzhledem zjevně stále není úplně spokojená. Díky práci plastických chirurgů se mění v umělohmotnou pannu.

Dcera Olivie Newton-Johnové to přehání s plastikami

Obarvená blondýnka na sociálních sítích pravidelně zveřejňuje své fotky. Na většině z nich špulí ústa. Při srovnání se snímky z mládí je zjevné, že její velké rty jsou trochu přifouknuté a prodělala také operaci nosu. Spekuluje se také o dalších vylepšeních.Zobrazit fotogaleriiHerečka a začínající modelka se v minulosti nechvalně proslavila tím, že od patnácti let trpěla anorexií. Měla ale také problémy s drogami a alkoholem. "Jako dcera tak slavné ženy jsem vyrůstala pod velkým tlakem. Nemáte normální dětství a nemáte prostor, abyste dělali chyby a šli svou cestou, protože se každý na vás dívá. Začala jsem chodit na party, pít každý večer. Pak zanedlouho jsem se dostala ke kokainu a najednou, kombinace všech těch věcí mě zbavila všeho strachu a depresí, a tak to začalo," přiznala australskému magazínu Woman"s Day blondýnka loni.Pak nastoupila na odvykací léčbu. Minulý měsíc ji ale zase přistihli, jak opilá řídí vůz. Nyní prohlašuje, že je znovu v pořádku a nepije. Matka Olivia Newton-Johnová stále stojí při ní a nyní jí pomáhá rozběhnout hudební kariéru. Chloe je její jedinou dcerou a jejím otcem je italský herec Matt Lattanzi, s nímž se hvězda muzikálu Pomáda rozvedla v roce 1995.


Abstract: Mluví krásnou češtinou. Spisovně a čistě, jako by ani nežila třicet let v emigraci. "Vzali mi přátele, rodinu, majetek, ale český jazyk mi vzít nemohli," říká herečka a operní pěvkyně Soňa Červená. V Národním divadle zkouší roli nesmrtelné zpěvačky Emilie Marty v Čapkově hře Věc Makropulos.

Soňa Červená: Stýskání a vzpomínky jsou břemena

Jak se cítíte na scéně Stavovského divadla?
Na jeviště vstupuji pokaždé s velkou odpovědností a velkou pokorou. Vždyť tu stáli Wolfgang Amadeus Mozart, Carl Maria von Weber, František Škroup, Josef Kajetán Tyl…
Do premiéry zbývají necelé dva týdny. Jak to jde?
Elině Makrolupos je 337 let. Takže do té role ještě musím zmoudřet a zestárnout. Mně je teprve pětaosmdesát.
Co je pro vás při zkoušení nejtěžší?
Vůbec bych slovo nejtěžší nevyslovila. Divadlo je můj život, a i když mám spoustu textu, pohybů a zároveň stání, nikdy to pro mě není těžké.
Když Karel Čapek zemřel, bylo vám třináct let. Vnímala jste ho nějak?
Vzpomínám si na něj velice přesně. Jako malá jsem začínala jeho knížkou Dášenka, čili život štěněte. Tu jsem milovala, protože mám ráda zvířata. Později jsem v naší knihovně našla všechny Čapky, ale nejvíc jsem hltala jeho činohry - R. U. R, Bílá nemoc, Válka s mloky a právě Věc Makropulos. Jako malá holka jsem také četla Julesa Verna. Ty jeho ponorky, vzducholodě a všechny vynálezy, které za jeho života ještě neexistovaly, mě ohromovaly. A právě tak Čapek se svou předvídavostí. Ovšem navíc ještě: s hlubokou filozofickou jasnozřivostí.
Setkala jste se s ním?
To si opravdu nepamatuji, byla jsem malá, ale otec se s ním znal.
Váš otec Jiří založil v roce 1907 kabaret Červená sedma. To byl v té době vlastně bulvár, ne?
Nikoli, mýlíte se. Červená sedma byl literární kabaret. Předtím existovaly bulvární kabarety nebo šantány, což byla většinou trochu podpásová zábava. Otec svůj podnik založil se šesti studenty, proto sedma, a jméno dal podle sebe. Recitovaly se v něm a zpívaly texty Eduarda Basse, Františka Gellnera, Artura Longena, Františka Šrámka, Hanuše Jelínka.
Určitě tam byly také veselé scénky, ale vše na vyšší než bulvární úrovni. Kabaret zavřeli po první světové válce v roce 1922, to jsem ještě nebyla na světě, to mi věřte, že ne. Tehdy si hoši mylně mysleli, že už nebude čemu se posmívat, co kritizovat a šli do svých profesí. Otec byl advokátem.
Jaká jste byla v dětství?
Strašně stydlivá a lítostivá, pořád jsem měla pláč na krajíčku. Doma mi říkali - naše tragédka. Bydleli jsme u Vltavy, nejdřív na Smíchově a pak naproti v samotném centru Prahy. Mám ještě starší sestru Jiřinu, která vychovala tři děti, žije na Moravě.
Na co jste si s kamarádkami hrála?
Hrála jsem si sama se zvířátky, vždycky jsme měli psy a kočky, a také jsem si kupovala figurky slonů, velbloudů, žiraf nebo divokých šelem. S panenkami jsem si nikdy nehrála.
Někde jsem si přečetla, že jste si víc rozuměla s otcem. Proč?
Já jsem byla tátova. Otec byl bohém, muzikant, básník. Vše, co ve mně je, on probudil. Matka byla jeho protipól, byla naprosto amúzická. Byla krásná (směje se), ráda chodila do společnosti, ale s kumštem neměla nic společného. Nechápu, jak se tihle dva lidé do sebe mohli zamilovat, ale manželství jim vydrželo celých deset let, potom se rozvedli. Otec od nás odešel a já jsem to těžce nesla.
A stejně jste se dala jako on na uměleckou dráhu…
Nic jiného jsem neuměla a nic jiného jsem si nepřála. Učila jsem se zpěvu a herectví a toužila jsem po opeře. Jenže na tu jsem si ještě musela počkat. Moje učitelka se dověděla, že Voskovec a Werich hledají mladou zpěvačku a herečku pro svůj nový muzikál Divotvorný hrnec a poslala mě na audici do divadla V plus W.
Mezi několika uchazečkami jsem byla vybrána pro hlavní roli Káči Maršálkové a hrála jsem s Janem Werichem coby vodníkem Čochtanem. Celé to režíroval Jiří Voskovec a od roku 1948 jsme odehráli přes tři sta úspěšných představení. Pak jsme se přesunuli do pražského Karlína. Tam jsem se setkala v několika muzikálech s Oldřichem Novým a Vlastou Burianem.
Jaká byla vaše první operní role?
Carmen. Zpívala jsem ji nejdřív v divadle v Lokti, hostovala jsem s ní v Plzni a v Liberci a pak jsem dostala nabídku na angažmá do Janáčkova divadla v Brně. Bylo to v roce 1952.
V roce 1958 jste přijala angažmá ve Státní opeře ve východním Berlíně. Co jste tehdy zpívala?
Začala jsem tam s barokní hudbou. To bylo pro mě a pro moje hlasivky velké štěstí, že jsem zpívala Mozarta, Händla, Glucka, Monteverdiho. V západním Berlíně, kam jsem odešla v roce 1962, už chtěli dramatičtější opery. Účinkovala jsem v Maškarním plese, v Trubadúrovi, v Aidě a tak dále. Pak jsem po několik sezón působila na festivalu v Bayreuthu. Tam jsem se přiklonila k tomu, co mě nejvíc oslovovalo a obšťastňovalo: hudbu dvacátého století od Richarda Wágnera přes Albana Berga, Igora Stravinského, Gustava Mahlera až k Leoši Janáčkovi. Tehdy mi bylo kolem čtyřiceti a zažívala jsem nejšťastnější období své kariéry.
Do západního Berlína jste stihla přejít na poslední chvíli. Kde jste pak žila?
Vlastně jsem těch třicet let žila v Německu, ale jedenáct sezón jsem měla operní angažmá v San Francisku. Tam bývala podzimní mezinárodní operní sezóna. Po ní jsem se vracela do Německa. Bydlela jsem nejprve v západním Berlíně, jenže jsem se tam necítila úplně volná a jistá. Z Berlína jsem mohla cestovat jen letadlem, přes východní zónu jsem autem ani vlakem nemohla vyjet. Proto jsem po třech letech přijala nabídku frankfurtské opery, přestěhovala jsem se tam a vytvořila si svoje zázemí. A odtamtud jsem vyjížděla hostovat do celého světa.
Co jste dělala, když jste měla volno?
Neměla jsem žádný volný čas. Žila jsem jenom svojí prací. V noci jsem se učila operní partie, ve dne jsem zkoušela a večer bylo představení. Na soukromí a na rodinu nebyl čas. Za svůj život jsem nazpívala pět tisíc představení.
Nestýskalo se vám po domově?
Po Československu, kde vládla nesvoboda, kde se zavírali a věšeli lidé, se mi nestýskalo. Stýskání a vzpomínky jsou břemena, proto jsem si to zakázala.
A jak se to dělá?
To je věc disciplíny a musíte se dívat jen dopředu.
Váš manžel emigroval už v roce 1948. Proč jste nešla s ním?
Protože tu žili rodiče i sestra a já bych je tady vystavila výslechům a trestům. Navíc tehdy nikdo nevěřil, že ten režim potrvá tak dlouho.
Váš muž byl také umělec?
Ano byl (směje se), měl továrnu na čokoládu. Jmenoval se František Slabý a ta čokoláda nesla značku Luna - Slabý.
To byl tedy útok na vaši linii!
S čokoládou to rozhodně nepřeháním. A když někdo nabízel čokoládu Františkovi, odpovídal - Děkuji, já vím, jak se vyrábí.
Sešli jste se v emigraci?
Ne, už jsme se pak vůbec neviděli. A přitom naše tříleté manželství bylo moc hezké. Rozdělila nás doba.
Setkala jste se s operními hvězdami jako je Marie Callas, Luciano Pavarotti, spolupracovala jste s Herbertem von Karajanem a Rafaelem Kubelíkem. Měli nějaké znalosti o Československu?
Tak Kubelík samozřejmě ano. Ale všichni lidé, se kterými jsem pracovala, věděli, že jsem český emigrant, věděli také, proč jsem odešla, a všude jsem našla velké porozumění. Nikdy jsem se netajila tím, že jsem Češka. V novinách o mně kritici psali jako o Carmen z Prahy. Ostatně, Češi se v cizině těší velké oblibě a uznání. Přece už Jan Neruda vychvaloval český fortel.
Můžete srovnat naše herce s těmi v zahraničí?
V Německu i v Americe, kde jsem převážně pracovala, vládne větší disciplína a vážnost. Tady se leckde jede ve smyslu: Ono se to nějak zmákne. Ano, vždycky se to víceméně zmákne, ale mně to jde někdy na nervy. Já jsem narozená ve znamení Panny, té nesnesitelně puntičkářské a nesmlouvavé Panny.
Na co jste ve své kariéře zvláště pyšná?
Myslíte, na jakou roli? Bylo jich přes sto, mnohé byly krásné, mnohé nádherné. Kromě už jmenované Carmen bych snad jmenovala Gluckova Orfea, za kterého jsem získala čestný titul komorní pěvkyně města Berlína.
U nás jste dostala v roce 2004 při vyhlašování cen Thálií Zvláštní cenu Kolegia za celoživotní mistrovské dílo. To potěšilo, že?
To ano. Stála jsem na jevišti Národního divadla, kam jsem za komunistů nesměla, a cenu mi předával pan prezident Václav Havel. To bylo zadostiučinění!
A ve Státní opeře Praha jste se stala čestnou členkou…
Ano, před padesáti lety jsem tam dvakrát zpívala Carmen. Měla jsem už podepsanou smlouvu na trvalé angažmá, ale zasáhla vyšší moc, byla jsem třídní nepřítel. V Praze už nechtěli mou Carmen vidět. No tak ji viděl svět 156krát ve třech jazycích.
Proč jste se vůbec vrátila domů?
Ze dvou důvodů: jsem tu narozená a mluví se tu česky. Miluji český jazyk a moc si na něm zakládám. V emigraci jsem hodně četla, psala, překládala. Češtinu jsem rozhodně nechtěla ztratit.
S Rafaelem Kubelíkem jste mluvila česky?
Na zkouškách ne, to se nedělá kvůli ostatním. On byl ale dost uzavřený, všeho se stranil. Bylo to zrovna v roce 1968, když se tady uvolnily poměry, tak jsem se ho jednou zeptala, jestli se hodlá vrátit. Tehdy mi řekl, že jim nevěří ani slovo. Tím mě vlastně zachránil, i já jsem pak přestala myslet na návrat.
Jenže jste se v roce 1991 přece jen vrátila. Vzpomenete si na první dojmy?
Po těch třiceti letech jsem se tu cítila jako cizinka. Nikdo mě tady neznal; všechny rozhlasové nahrávky, titulky ve filmech, kde jsem hrála, zmizely, nikde jsem nesměla figurovat. Byla jsem jako vymazaná.
Tedy nic moc…
Naštěstí se ke mně přihlásilo pár přátel, televize se mnou natočila nějaké pořady, začala jsem psát svoji životopisnou knížku… Teď už se na mě lidé na ulicích usmívají.
Takže jste si už zvykla?
Já si zvykám a nezvykám všude na světě. Kdekoliv mám práci, která mě těší, cítím se doma.
Jaká byla vaše první pracovní nabídka po návratu?
Dvacet let jsem v Německu pracovala s americkým režisérem Robertem Wilsonem. Seznámili jsme se v roce 1985 v Hamburku, když už jsem ukončila svoji operní dráhu. Nabídl mi roli v muzikálu Černý jezdec a s produkcí jsme procestovali všech pět kontinentů.
V roce 2002, nikoli mým přičiněním, ho Národní divadlo angažovalo jako režiséra Janáčkova Osudu. A on si přál, abych ztvárnila alegorickou postavu Osudu. Tehdy jsem poprvé stanula na jevišti Národního divadla. Bylo to úžasné. Celý život jsem po tom toužila.
Teď Robert Wilson režíruje Věc Makropulos, je to naše šestá společná inscenace. Hudbu k tomu skládá Aleš Březina, který už pro mne složil komorní operu "Zítra se bude…". Je to o procesu a justiční vraždě Milady Horákové a Národní divadlo ji uvádí v Kolowratu.
Co děláte ve volném čase?
Co pořád máte s tím volným časem! Nemám ho a ani ho nechci mít. A když ano, jdu do divadla nebo na koncert. Programy v Praze a vůbec v celé republice jsou úžasné.
Je ještě něco, co se vám nesplnilo?
Ale to by bylo kacířství! Už se mi splnilo tolik věcí, nechci být neskromná. Všechny role, které jsem chtěla, jsem zpívala. Projela jsem celý svět, jsem doma a mám práci. Co si víc přát?
Řekněte ještě nějaké moudro na závěr…
Zrovna včera jsem přišla celá uhoněná ze zkoušky a řekla jsem si - Všechno se stihne, když se nespěchá. A najednou jsem se zklidnila a bylo mi dobře.


Abstract: Neobvyklou žádost řešili v noci na čtvrtek policisté na Zlínsku. Šestačtyřicetiletý muž se dožadoval, aby jej zastřelili. Ještě před tím hrubě napadl svou bývalou partnerku a pořezal si zápěstí.

Chtěl vykrvácet. Když ho našla policie, žádal o zastřelení

"Zranil se před očima o dva roky mladší ženy a poté odešel z chaty, v níž dříve společně žili, ven do lesa," popsala mluvčí zlínské policie Monika Kozumplíková. Nechával za sebou krvavou stopu, proto jeho bývalá přítelkyně zavolala policii.
Uvedla, že se nejprve pohádali, muž jí vyčítal, že jej opustila a odstěhovala se z chaty. "Přitom neváhal použít jadrných a hrubých výrazů, došlo i na fyzické napadení," doplnila mluvčí.
Policisté zraněného hledali potmě v těžko přístupném terénu, přesto byli po chvíli úspěšní. Muž ležel v kaluži krve asi půl kilometru od chaty, když k němu hlídka dorazila, a překazila mu tak pokus o sebevraždu.
"V krvi měl víc než jedno promile alkoholu, zpočátku spolupracoval a nechal se ošetřit, pak ale začal policisty napadat a dožadoval se zastřelení," uvedla Kozumplíková.


Abstract: Július Satinský o sobě s oblibou prohlašoval, že je monarchista, a opěvoval zaniklý svět Rakousko-Uherska. Plánované obnovení sochy panovnice Marie Terezie by ho proto určitě potěšilo.

Július Satinský byl monarchista, socha Marie Terezie by ho potěšila

V nedávno ukončené anketě by Satinský pravděpodobně hlasoval pro její umístění na původní místo na nábřeží Dunaje. Za měsíc podpořilo umístění sochy na náměstí Ľudovíta Štúra asi pět tisíc lidí.
Výsledky ankety budou určitým doporučením pro poslance městského zastupitelstva, kteří v konečném důsledku rozhodnou o umístění sochy habsburské panovnice, která byla v Bratislavě (tehdejším Prešporku, Pressburgu nebo Pozsonyi) korunována za uherskou královnu.
Socha panovnice Marie Terezie bezesporu rozdělila obyvatele Bratislavy. Někteří ji chtějí vrátit na původní místo, jiní jsou ostře proti přestěhování sochy politika a spisovatele Ľudovíta Štúra, která nyní na tomto místě stojí. Před časem odhalili na nábřeží Dunaje třetinový model původní sochy. Slavnostní akci provázely emoce.
Při odhalení se ozval potlesk, ale i pískot a výkřiky "Fuj" a "Hanba". "Bratislava byla korunovačním městem. Socha Marie Terezie by měla připomínat slavnou historii našeho města," řekla Právu rodilá Bratislavanka Katarína Hofrichterová.
"Jsem pobouřen nápadem přestěhovat Štúrovu sochu. Před časem se snažili odstranit sochu Svatopluka z Bratislavského hradu, teď chtějí nahradit Štúra sochou Marie Terezie," kroutí hlavou Karol Svrčko.
"O případném umístění sochy by měli rozhodnout odborníci," uvedla Andrea Kozárová. "Je to symbol monarchie a maďarizace. Do ulic současné Bratislavy něco takového určitě nepatří," domnívá se Štefan Bukšár.
Na obnovení sochy byla uspořádána veřejná sbírka. Socha má být obnovena v původní podobě, vyrobena z mramoru z Carrary a měla by stát několik statisíc eur. "Bude to co nejpřesnější kopie původní sochy bratislavského rodáka Jána Fadrusze," řekl Právu jeden z iniciátorů obnovení sochy, Maroš Mačuha z Bratislavského okrašlovacího spolku.
"Tato socha byla kdysi symbolem Bratislavy. Chtěli bychom vrátit její zašlou slávu," dodal. O obnovení sochy musí v konečném důsledku rozhodnout městští poslanci.
Repliku zhotovila sochařka Martina Zimanová, která postupovala podle zachovalých fotografií.


Abstract: Právě začíná třetí rok mého funkčního období. Při této příležitosti bych vám chtěla sdělit, čím jsem se během druhého roku ve sněmovně zabývala, a představit vám výsledky mé práce. Zároveň bych vám ráda poděkovala za vaše nápady a podněty, které jste mi zasílali na e-mail nebo sdělovali při osobních setkáních. Děkuji taktéž za konstruktivní komentáře na Facebooku, které mi dodaly inspiraci, ale také rozšířily obzory. Ráda bych zdůraznila desatero aktivit, ke kterým mne dovedla spolupráce s Vámi. Více o mých činnostech v posledním roce se dozvíte na mých webových stránkách.

Ne vždy se ve sněmovně flákáme aneb na čem jsem pracovala druhý rok

1.
I díky vaší zpětné vazbě jsem se obrátila na Kancléře Poslanecké sněmovny s návrhem na změnu webu Poslanecké sněmovny Parlamentu. Dnes můžeme slavit úspěch. Sněmovna má nový design svých stránek, které jsou nyní přehlednější, lépe se na nich orientuje a obsahují více informací. Sněmovní tisky tak například najdete i na Facebooku.
2.
Výstupy z mnou iniciovaných kulatých stolů o lobbingu velkou mírou přispěly ke zpracování analýzy jeho regulace v českém prostředí. Závěry z kulatých stolů jsem prezentovala i na konferenci v Senátu věnované lobbingu. Děkuji všem účastníkům a spoluorganizátorům za přínosné argumenty a jejich práci v expertním týmu.
3.
Osobně jsem se také na váš podnět zabývala otázkou zrušení thajských víz a podařilo se. S platností od 11. srpna 2011 nepotřebují držitelé českých cestovních pasů při vstupu na území Thajska pro turistický pobyt do 30 dnů vízum.
4.
Na základě poptávky veřejnosti jsme se Zahraničním výborem našim protějškům v Kanadě zaslali na můj návrh dopis týkající se otázky kanadských víz pro české občany, který znovu otevřel diskuzi na toto citlivé téma. Několikrát jsme taktéž jednali s paní velvyslankyní v rámci skupiny přátel Kanady. Věřím, že víza budou zrušena v prvních měsících roku 2013.
5.
Podala jsem také pozměňovací návrh k zákonu o veřejných zakázkách, který přináší více transparentnosti.
Vlastnickou strukturu musí rozkrýt i subdodavatelé, kteří se na plnění zakázky podíleli více než z 10 %.
6.
Na podnět pana profesora Jaroslava Fenyka jsme s poslankyní Janou Suchou připravily pozměňovací návrh k zákonu o trestní odpovědnosti právnických osob, kde jsme doplnily trestné činy právnických osob týkající se pletichaření při veřejných zakázkách a hospodářské soutěže.
7.
Velmi děkuji studentům Univerzity Karlovy a Fakultě sociálních věd za spolupráci na semináři o brandingu České republiky, který se pod záštitou Zahraničního výboru a vicepremiérky Karolíny Peake konal v Poslanecké sněmovně. Studenti zde pod vedením Ladislava Kopeckého prezentovali výsledky své rozsáhlé studie
o značce ČR a potřebě její zastřešující komunikační strategie, která musí být nadresortní a systémová. Konkrétně jsem pro vytvoření pracovní skupiny pod Úřadem vlády. Správná prezentace České republiky totiž může ovlivnit nejen turistický ruch u nás, ale i export naší země. Toto téma bylo dlouhodobě podceňováno. Studenti výrazně přispěli k jeho znovuotevření a přinesli mnoho kvalitních podnětů a nápadů pro vytvoření jednotné komunikační strategie.
8.
Taktéž se mi podařilo zařadit na jednání Zahraničního výboru body týkající se proexportní strategie a nové strategie CzechInvestu.
9.
Díky vašim dotazům a diskuzím a díky práci mé bývalé stážistky Kateřiny Vokalové jsem Ministerstvu zahraničních věcí předložila návrh, jak bychom mohli ušetřit značný objem finančních prostředků v rozpočtové kapitole ministerstva díky efektivnější práci České republiky s mezinárodními organizacemi. Ušetřené prostředky bychom mohli lépe využít na propagaci republiky v rámci diplomatických misí a přispět tak k větší konkurenceschopnosti naší země.
10.
Ve spolupráci s velvyslancem v Polsku panem Janem Sechterem jsem uspořádala výjezd pro podnikatele a starosty z Jesenicka do polských Katovic na Evropský hospodářský kongres. Zde
se měli možnost setkat se svými partnerskými městy na území Polska a taktéž získat vhodné kontakty pro obchodní spolupráci.
Na této vydařené akci se nám podařilo opět zintenzivnit vzájemné vztahy
s našimi polskými protějšky.
Ráda bych vás také dále seznámila s dalšími projekty, na kterých momentálně
pracuji a budu pracovat i v následujícím roce. Budu se zabývat změnou zákona o pojišťování a financování vývozu se státní podporou, který zavede tzv. IMU (interest make-up, dorovnávání úrokových rozdílů). Jako členka vyjednávací skupiny pro rozšíření pravomocí Nejvyššího kontrolního úřadu pracujina tom, aby se tento úřad mohl zabýval i hospodařením společností vlastněných státem a územně samosprávnými celky. S poslanci z dalších politických stran jsem členkou týmu, který pracuje na vytvoření etického kodexu poslance. Věřím, že se nám konkrétní návrh kodexu podaří předložit již v tomto roce. Hlouběji
se budu v dalším roce zabývat otevřeností státní správy a e-governmentu. V současnosti bych velmi přivítala posun v přípravě e-sbírky. Pečlivě budu sledovat fungování základních registrů, které
mohou
výrazně zlepšit a zpřehlednit služby veřejné správy. Snažím se apelovat na předložení zákona o úřednících, který považuji za
klíčovou normu našeho volebního období. Daří se práce na novém zákonu týkajícím se kontroly financování politických stran. Právě před měsícem skončilo připomínkové řízení. Pracuji i na novele zákona o finanční kontrole, kde jsme ve spolupráci s kolegy upozornili Ministerstvo financí na řadu nejasností a opatření, která jsou v rozporu s mezinárodními kontrolními standardy a mohou kolidovat i s požadavky Evropské komise. Věřím, že se nám na základě této diskuze podaří přijmout komplexní pozměňovací návrh, který nedostatky odstraní.
I v těchto otázkách uvítám vaše postřehy. Těším se na další spolupráci s vámi.


Abstract: Cestovní kanceláře, které v minulých dnech předčasně ukončily některým lidem zájezdy v Egyptě, stanovují, kolik peněz těmto klientům dají. CK zvolily finanční náhradu nebo slevy na další zájezdy.

Cestovky vypočítávají, kolik dají lidem za zkrácené zájezdy do Egypta

Cestovní kancelář Fischer zkrátila dovolenou 30 turistům v Hurgadě o jeden den, aby naplnila letadlo, které se ze země vracelo. "Těmto klientům jsme se omluvili a za den, který si u moře neužili, jim vrátíme část peněz za ubytování a stravování v hotovosti. Půjde až o zhruba 1000 korun na osobu," uvedl mluvčí kanceláře Jan Osúch.
CK Alexandria zkrátila některým lidem zájezd o týden. "S klienty, kterým jsme byli nuceni zájezd zkrátit ze dvou týdnů na jeden a vrátili se tak již toto pondělí, jsme den po jejich návratu znovu telefonovali s omluvou, opětovným vysvětlením situace a informací, že jim finanční kompenzaci zašleme do konce tohoto týdne," uvedl marketingový ředitel CK Alexandria Petr Šatný.
Lidé dostanou polovinu ceny ubytování v hotelu.
Peníze i slevy
CK Exim tours tento týden rozhodla o urychlení návratu svých klientů z Egypta. Poslední turisté cestovní kanceláře by měli přiletět ve čtvrtek. Turistům, kterým byla zkrácena dovolená o více než polovinu, bude vracet 50 procent z celkové částky zaplacené za zájezd v hotovosti.
Zároveň jim poskytne dalších 20 procent slevu na libovolný zájezd. Dovolenkářům, kterým kancelář zkrátila pobyt méně než o polovinu, vrátí poměrnou část nečerpaných služeb v hotovosti a stejnou slevu.


Abstract: Také Vás před začátkem loňské zimy napadlo, že když stát nabízí dotace na nový zdroj tepla, byla by škoda to nevyužít? Jak dotační program Zelená úsporám, tak i tzv. Kotlíková dotace nabízejí možnost vyměnit starý zdroj tepla za nový, s tím že dokážou vrátit v některých případech až 80 % nákladů na pořízení žadateli o dotaci.

Tepelné čerpadlo LG Therma V

Jaké jsou tedy možnosti, ze kterých můžeme volit nový zdroj tepla? Důležitou a logickou podmínkou je, aby byl nový zdroj tepla úspornější než původní. Což ve většině případů bude buď kondenzační kotel, nebo tepelné čerpadlo. Kondenzační kotel asi není třeba nějak detailněji popisovat, je to plynový spotřebič s vysokou účinností, který využívá kondenzační teplo spalin pro zvýšení svého výkonu.
Toto je možná varianta v případě, že máte zavedený plyn. V případě, že plyn zavedený nemáte, rozhodně doporučuji volit tepelné čerpadlo. Nejen že budete topit ekologicky (bez vypouštění spalin do okolí a nepěkných pohledů sousedů), ale také je možné využít levnou sazbu elektrické energie, kterou by Vám dodavatel elektřiny v případě, že budete vytápět tepelným čerpadlem, měl nabídnout.
Je to tedy denně 22h levného elektrického proudu pro Vás. Jak tepelné čerpadlo, tak i plynový kondenzační kotel jsou nízkopotenciální zdroje tepla, tzn. pracují s teplotou výstupní vody do 50°C, proto je vhodné prověřit, zda stávající otopná tělesa jsou na takto nízkou teplotu topné vody připravena. V opačném případě bude nutné zvětšit teplosměnnou plochu otopné soustavy, resp. vyměnit otopná tělesa za větší.
Existuje několik základních druhů tepelných čerpadel, která se liší podle původu, odkud získávají energii. Jsou to čerpadla typu země-voda, voda-voda, vzduch-voda.
Princip tepelného čerpadla
Jakékoli tepelné čerpadlo pracuje na principu změny skupenství chladiva ve svém chladivovém okruhu. A jak to tedy souvisí s kompresorem a všemi těmi ventilátory a výměníky? Jednoduše. Kompresor je srdce chladivového okruhu a pomocí něj se chladivo v okruhu pohybuje od výparníku ke kondenzátoru a zpátky. V případě tepelného čerpadla se kondenzátor mění na výparník a obráceně. Je to proto, že chladivo na kondenzátoru kondenzuje, a tedy si předá teplo s venkovním prostředím, a to je jímáno do vody. Na výparníku ve venkovní jednotce zkapalněné chladivo jímá teplo z venkovního vzduchu a stává se plynným. Tímto způsobem se přenáší teplo z venkovního prostoru do vnitřního resp. do topné vody.
Tepelné čerpadlo vzduch-voda je z pohledu jednoduchosti instalace a ceny nejvhodnější jak do novostaveb, tak i do stávajících domů. (A to nejen při využití státem podporovaných dotačních programů).
Tepelné čerpadlo LG THERMA V je ve své kategorii tepelných čerpadel vzduch-voda jedním z nejkvalitnějších a nejúčinnějších. Vývojové oddělení LG se soustředí na to, aby tepelné čerpadlo mělo maximální účinnost právě v podmínkách, které jsou pro střední Evropu typické – tedy mírné zimy s teplotou lehce pod nulou. Koeficient účinnosti vytápění (dále jen COP) se pohybuje od 4 do 4,5 při podmínkách A7/W35 (teplota venkovního vzduchu 7°C/ teplota výstupní vody 35°C). Jen pro představu v těchto podmínkách vyrobíte z 1kW elektrické energie až 4,5kW tepla!
Předností tepelného čerpadla LG THERMA V je kvalitní vysoce účinný invertorový BLDC kompresor a oběhové čerpadlo ve třídě účinnosti A+, dále pak řízení chladivového okruhu pomocí tlakových a teplotních čidel, ochranná funkce proti legionele, či výměník venkovní jednotky se speciální antikorozní vrstvou Gold Fin©.
Každá jednotka THERMA V obsahuje kromě oběhového čerpadla také expanzní nádobu a elektrické patrony pro ohřev (kromě 3kW tepelného čerpadla).
LG THERMA V je vyráběno v provedení split a provedení monoblok. Provedení split Vám umožní mít venkovní jednotku až cca 50m od domu, případně na místě, kde se Vám to nejlépe hodí. Propojení mezi vnitřní a venkovní jednotkou je chladivovým potrubím. Typ monoblok je kompaktní provedení, kde z venkovní jednotky jde přímo teplovodní potrubí (zde je vhodné mít potrubí ve venkovním prostředí co nejkratší). Tepelné čerpadlo se dodává v typech dle topného výkonu 3kW, 5kW, 7kW, 9kW, 12kW, 14kW a 16kW pro připojení na 230V 1fázi, přičemž výkony 12, 14, 16kW lze objednat i jako 3fázové provedení.
Tepelné čerpadlo LG THERMA V je schopno navíc ovládat dva externí trojcestné ventily (pro přepínání ohřevu teplé vody pro domácnost a solárního okruhu) a jeden dvoucestný pro možnost chlazení.
Protože se jedná o tepelné čerpadlo s invertorovým kompresorem, je možné využít THERMA V v letním období pro výrobu studené vody např. pro využití ve fancoilových jednotkách pro chlazení pokojů.
Společnost LG Electronics, ve spolupráci se firmou Tronic Control, vytvořila ovládání tepelného čerpadla přes Internet. Již delší dobu si uživatelé žádají spolehlivé, jednoduché a cenově dostupné zařízení, které by vzdáleně zobrazovalo funkce na ovladači.
Co je tedy potřeba mít, jak zařízení funguje a vypadá? Zařízení umožňuje ovládat tepelné čerpadlo přes chytrý telefon, tablet, … Stačí, aby v dané budově bylo internetové připojení.Přihlášením se na internetové stránky společnosti Tronic Control. Demo web je www.vizleda.com a zadejte jméno thermav a heslo také thermav. Zadáním hesla se uživatel dostane do zobrazení, kde jsou zakresleny všechny zapojené části čerpadla – venkovní jednotka, vnitřní jednotka, zásobník na teplou užitkovou vodu (nabízí se i možnost monitorovat solární kolektor anebo fotovoltaický panel). Čerpadlo se dá samozřejmě tímto způsobem na dálku zapnout nebo vypnout a dají se nastavit požadované hodnoty výstupní vody do systému vytápění, teplota teplé užitkové vody a řada dalších.
Velkou výhodou je, že provozní data z čerpadla se uchovávají na serverech u Tronic Control, a tak je možné pro servisního technika instalační firmy udělat diagnostiku případné poruchy či přenastavit hodnoty tak, aby zařízení mohlo běžet bez nutnosti okamžité návštěvy. Velkým úskalím bývá, že běžné internetové připojení v domácnostech je tak zvané dynamické připojení a propojení se vzdálenými servery si žádá připojení statické. Statické připojení stojí o pár stokorun více každý měsíc. Díky tomu, že provozovatelem serverů je přímo Tronic Control, tak zákazníkovi toto statické připojení vytvoří zdarma bez jakékoliv změny v platbách za Internet nebo nutnosti změny poskytovatele Internetu. To vše je již zahrnuté v pořizovací ceně ovládání, která se pohybuje okolo 30 000 Kč.Samotné zařízení je tedy krabička, připojená na elektrický a datový kabel. Tato krabička se dodává samostatně nebo spolu s rozvaděčem, kde jsou i požadované pojistky na konkrétní velikost tepelného čerpadla. Společnost LGE v současné době autorizuje svou stávající síť autorizovaných instalačních firem na montáž čerpadel i pro připojení a zprovoznění tohoto internetového ovládání.Popsané ovládání má možnost fungovat buď jako samostatné ovládání tepelného čerpadla přes internet nebo také umí připojit tepelné čerpadlo na inteligentní systém celé budovy, který tak spolu s čerpadlem ovládá a monitoruje další části budovy jako osvětlení, vstupní bránu, venkovní žaluzie, televizi, atp. Odkaz na YOUTUBE
Jsme velice rádi, že se tak u tepelných čerpadel Therma V nabízí celá řada nových možností. Je možné vzdáleně nastavovat ne jenom komfort uživatele, ale i úsporu energie, tak že optimalizujeme hodnoty pro aktuální potřebu provozu nebo roční období.
Prostředí, které v současné době panuje v České republice, nahrává tomu mít kvalitní zdroj pro vytápění domácnosti, za rozumnou ba přímo lidovou cenu, a společnost LG Electronics je ráda, že může svým tepelným čerpadlem THERMA V přispět k vytvoření příjemného komfortu v domácnostech a zároveň snížit emise skleníkových plynů.


Abstract: Spol. Ubisoft představila nový díl v sérii The Settlers - informace a obrázky

Strategická série The Settlers patří mezi legendy. Už od dob prvního dílu, který vyšel na PC a Amize, si série udržovala velké množství loajálních a zapálených fanoušků, kteří zkrátka milovali své malé osadníky a donekonečna si přehrávali jejich často humorná dobrodružství. Od vydání zatím posledního dílu The Settlers IV však bylo okolo celé série ticho - až do dnešního dne. Společnost Ubisoft totiž dneska ohlásila, že ke konci tohoto roku hodlá vydat další díl, zřejmě pod názvem The Settlers V. Nový díl přinese řadu změn. Tou nejvýznamnější je přechod na plně 3D animovanou grafiku, která nabídne rozlehlé levely plné detailů, které by tvůrci nikdy nemohli do hry implementovat při zachování staré perspektivy. Hra bude situována do středověkého prostředí a primárním úkolem hráče bude znovudobytí království, které okupuje ďábelský tyran. Nový díl znovu vyvíjí slavný německý tým Blue Byte, což je samo o sobě záruka jisté kvality. První obrázky ze hry najdete v této galerii a podrobnosti o hře se dozvíte (ovšem až později) na její homepage.


Abstract: Strange Climber je hra, která vznikla náhodou jako nechtěný projev chybného programování. Musíte prozkoumat podivnou konstrukci a dostat se na její vrchol. To vás bude stát hodně úsilí a přesných skoků.

Strange Climber vznikl původně jako chyba ve hře

Že někdy z toho špatného vzejde i něco dobrého, vám připomene Strange Climber. V této arkádě viděné z pohledu vlastních očí máte za úkol vyšplhat na obrovskou surrealistickou konstrukci. To je vše. Že to není ale ani zdaleka tak jednoduché, si uvědomíte vzápětí. Nečekejte akci, ani nějaký hlubší smysl, ale především pocuchané nervy, když šlápnete vedle.Podle autorů Strange Climber hra vznikla jako chyba v jiné hře, kdy se barevná plocha zkroutila do podivných tvarů a vytvořila cosi, co vypadá jako hranatá představa snového malíře. Stačilo přidat nějakou tu oblohu, sem tam přibarvit a vložit hudbu a hra byla na světě. Špatné se v dobré obrátilo.Hra postrádá jakýkoliv vyšší smysl nebo děj. Jediné, co můžete udělat, je vydat se na průzkum oné stavby a začít plánovat cestu na její vrchol. Co vás tam čeká, je záhada. Stavba je velice komplexní a ne všechny zdánlivé cesty a plošiny někam dál vedou, takže se můžete dostat na mrtvý bod a celá vaše práce je zbytečná. Je třeba zkoumat možnosti a opatrně plánovat. Výšlap to rozhodně není jednoduchý.Kromě pohybu můžete i běhat, což vám dovolí doskočit dál. Pravdou ale je, že i při skoku z místa je možné dosáhnout závratných výšek. Je ale třeba našlapovat opatrně. Některé plošiny jsou natolik úzké, že při neopatrném pohybu nebo skoku vedle spadnete o několik pater dolů, nebo nedej bože úplně na dno. Hráči, kteří nemají v lásce skákací puzzly v jiných hrách, by se měli Strange Climber zdaleka vyhnout.Této hře můžete vytknout spoustu věcí, ale je třeba si uvědomit, že nejde o titul, který by vyprávěl nějaký příběh, nebo se snažil vás zabavit na delší dobu. Osobně jsem po několika pokusech výšlap na konstrukci vzdal, protože jsem spadnul z několika desítek metrů dolů a na další jsem už neměl nervy. Pokud ale nemáte zrovna nic lepšího na práci, můžete si zkusit, jak jste na tom dobře s přesností vašeho skoku vy.


Abstract: Ruský řetězec Rusburger otevře na Krymu svou první restauraci. Občerstvení bude lidem nabízet z místa, z nějž se v dubnu po anexi Krymu stáhla americká síť McDonald´s. Colu nahradí hrušková limonáda a burgery nahradí sendviče Car či Bohatýr.

McDonald´s zmizel z Krymu, vystřídá ho Rusburger. Nabízí Cara a Bohatýra

Píše o tom britský zpravodajský server BBC s tím, že první krymská pobočka Rusburgeru otevře v Sevastopolu na konci července.
Zda na Krymu po odchodu McDonald´s ze Simferopolu, Sevastopolu a Jalty otevře své provozovny také v ostatních dvou krymských městech, nechtěl řetězec agentuře Bloomberg potvrdit. Nabídka hamburgrů společnosti RusBurgerRusburger je zatím malý řetězec rychlého občerstvení, který vznikl v roce 2009 a má zhruba tucet poboček. Zakládá si na tom, že svou nabídku sestavuje ze surovin, které odebírá pouze od ruských dodavatelů.
Lidem nabízí podobný sortiment jako McDonald´s, tedy burgery, saláty a hranolky. Nabídku však rozšiřuje například o tradiční polévky jako je boršč, vedle hranolek nabízí i smažené kalamáry a místo coca-coly lidem servíruje hruškovou, višňovou či jahodovou limonádu.
Americká síť McDonald´s se z Krymu stáhla na začátku dubna po anexi ukrajinského území Ruskem (více zde). Svůj odchod McDonald´s zdůvodnil provozními problémy a nabídl svým zaměstnancům nová místa na Ukrajině. Ruské poslance odchod řetězce rozhněval a někteří z nich chtěli v reakci na to zakázat provozovny McDonald´s v celém Rusku.


Abstract: Některé obce v okolí Brd nechtějí vstoupit do destinační agentury, která bude mít na starosti rozvoj turistiky v nové chráněné krajinné oblasti. Například zastupitelé Rožmitálu pod Třemšínem na Příbramsku už tuto možnost zamítli, výhrady mají k návrhu stanov. Vadí jim mimo jiné to, že velká města mohou přehlasovat malé obce.

Některé brdské obce nechtějí do nové destinační agentury

K projektu se zřejmě nepřipojí ani městys Jince, který chce mít zatím jen status pozorovatele. Naopak starosta Dobříše Stanislav Vacek (STAN) vznik agentury podporuje.
Se záměrem přišlo vedení Příbrami, iniciátorem bylo podle starosty Jindřicha Vařeky (ANO) ministerstvo pro místní rozvoj. Vařeka řekl, že ho postoj obcí překvapil a bude s jejich zástupci chtít mluvit. "To, co mi říkáte, je pro mě novinka. Zatím v tom panovala jednota. Samozřejmě, že když jde do tuhého a je třeba to obhájit před zastupiteli, tak se může stát, že ta jistota se vytrazí," připustil Vařeka.
"Ve stanovách je moc bodů, které se nám nelíbí," uvedl starosta Rožmitálu Josef Vondrášek (za KSČM). Vadí mu, že některé informace o společnosti jsou údajně tajné nebo na zablokovaných webových stránkách. "Mluví se tam o nějaké hospodářské činnosti. Nevím, co by obce dělaly za hospodářskou činnost, jak by docházelo k dělení výtěžku," dodal.
Starosta Jinců Josef Hála (KSČM) sdělil, že stanovy destinační společnosti poslal zastupitelům, ale ještě neví, jestli je schválí. "Zatím jsme pozorovatelé," zmínil. Vstoupit do společnosti by městys mohl třeba až v březnu podle toho, jak bude agentura fungovat.
Město Dobříš zatím se vstupem souhlasilo, zastupitelé ale musejí ještě ve čtvrtek 15. prosince schválit stanovy a další podklady. "Předpokládám, že to dopadne dobře a že vstoupíme. Já bych byl rád," doplnil Vacek.
Destinační společnost, jejímž členem mají být například i Vojenské lesy, bude mimo jiné získávat dotace na výstavbu parkovišť, značení přístupových cest a další infrastruktury. Podle Vařeky by mohla začít fungovat od příštího roku.
"Rádi bychom ještě stihli výzvy, které budou vydány krajem v příštím roce, a ministerstvo pro místní rozvoj už výzvy i vyhlásilo. Rádi bychom ještě stihli třeba v únoru podat žádosti," uvedl.
Jedním z prvních projektů by mohlo být vyznačení cyklotras. "To je konkrétní projekt, na který můžeme sehnat okamžitě peníze," míní Vařeka. Poukázal na to, že žádat musí podle podmínek ministerstva pro místní rozvoj právě destinační společnost.
Financování společnosti bude zajištěno zejména z členských vkladů, fondů EU, příspěvků krajů a veřejné správy. Města by měla za každého obyvatele přispívat ročně 20 korun. Velikost příspěvku bude odpovídat i počtu hlasů z celkového kvora, které bude dáno součtem hlasů všech obcí.
Právě to se ale některým starostům nelíbí. "Zatím je to postaveno tak, že když Příbram a Vojenské lesy zvednou ruku, tak ostatní tam už ani nemusejí být," namítl Vondrášek.
Destinační společnosti vznikají po celé zemi a rozvíjejí je obce spolu s podnikateli a organizacemi zabývajícími se cestovním ruchem. Hlavními přínosy jsou vytvoření jednotné koncepce pro celý region, jednodušší přístup k financování rozvoje turistiky, vytvoření značky regionu a spojení subjektů, které mají zájem o spolupráci.


Abstract: Španělský premiér José Luis Zapatero podle očekávání rozpustil parlament a vypsal předčasné volby na 20. listopadu, tedy o čtyři měsíce dříve, než končí mandát jeho vlády. 4. listopadu začne oficiálně předvolební kampaň.

Zadlužené Španělsko čekají předčasné volby

Podle průzkumů by měla hladce zvítězit konzervativní opozice a postavit se do čela ekonomicky strádající a zadlužené země.
Zapatero oznámil konání předčasných voleb už v červenci a za jejich cíl označil dodat zemi stabilitu. Sám byl premiérem dvě funkční období téměř osm let a o opětné zvolení usilovat nebude. Jeho socialisty do voleb povede bývalý ministr vnitra jeho vlády Alfredo Pérez Rubalcaba.
"Budeme pokračovat v přijímání (restriktivních) opatření, pokud to bude zapotřebí," prohlásil dnes Zapatero po zasedání vlády.
Četné průzkumy nyní naznačují, že volby vyhrají lidovci v čele s Marianem Rajoyem. Předvolební průzkumy jim dávají naději na to, že obdrží o deset až patnáct procentních bodů více než socialisté. Ti si přitom dělali naději, že posun termínu voleb jim vyjde na období, kdy by se mohly objevit první náznaky opětovného ekonomického růstu.
Rajoy byl za konzervativní vlády premiéra Josého Maríi Aznara od roku 1996 do 2004 ministrem vnitra. Před volbami v roce 2004 se stal šéfem konzervativců, kteří po teroristických útocích na Madrid volby prohráli.
Podlehl Zapaterovi i v následujícím celonárodním hlasování, ale letos v květnu jeho konzervativní strana přece jen zvítězila v regionálních a místních volbách. Tím se stala favoritem i v příštích parlamentních volbách.
Rajoy čelí kritice, že nezveřejnil podrobný plán, jak chce dostat Španělsko z krize. O víkendu řekl, že pokud bude zvolen, zavede stodenní šokový plán "přísných a efektivních opatření".
Socialistický kandidát Rubalcaba svým stoupencům o víkendu řekl, že volby v nynější krizi jsou nejdůležitějším hlasováním za 30 let španělské demokracie po smrti dlouholetého diktátora Franciska Franka v roce 1975. Nynější nevalné postavení socialistů je do značné míry důsledkem nepopulárních úsporných opatření, která Zapaterova vláda přijala s cílem uchránit zemi před finanční krizí, jakou zažívá Řecko. Mimo jiné byl zvýšen důchodový věk na 67 let, byly zvýšeny daně a sníženy platy ve státním sektoru. Největším problémem Španělska zůstává nezaměstnanost, která dosahuje skoro 21 procent a je nejvyšší v Evropské unii. Španělsko je svým zadlužením a rozpočtovým schodkem jednou z nejvíce postižených zemí eurozóny. Schodek státního rozpočtu by měl letos dosáhnout asi šesti procent a státní dluh skoro 69 procent HDP.


Abstract: Zájem seniorů o vzdělávání na univerzitě třetího věku, kterou už 20 let provozuje Masarykova univerzita v Brně, stále roste. Oproti akademickému roku 2000 až 2001 byl počet účastníků loni téměř čtyřnásobný. "Největší zájem mají senioři o přednášky týkající se zdraví a dějin umění," řekla novinářům koordinátorka celoživotního vzdělávání Barbora Hašková.

Zájem brněnských seniorů o vzdělávání roste, lákají kurzy o zdraví a umění

Vzdělávání seniorů se věnují i další brněnské univerzity. Na Vysokém učení technickém se zájemci naučí například základy digitální fotografie. Od pátku účastníci posledního kurzu pro seniory vystaví své snímky v atriu Centra VUT v Antonínské ulici, informoval garant univerzity třetího věku na VUT Petr Vavřín.
Nejstarší posluchačce bylo 94 let
Na Masarykově univerzitě absolvovalo kurzy pro seniory už téměř 13 000 lidí, uvedla mluvčí Masarykovy univerzity Tereza Fojtová. Zatímco před deseti lety navštěvovalo kurzy univerzity třetího věku 433 seniorů, loni jich už bylo 1770. Dosud nejstarší posluchačkou byla čtyřiadevadesátiletá žena z Brna. Někteří posluchači jsou ochotni za vzděláváním dojíždět až z míst vzdálených 160 kilometrů, doplnila Hašková.
Výuka mívá formu přednášek, cvičení, ale i exkurzí v pěti na sebe navazujících kurzech. Nad rámec základního programu univerzity třetího věku mohou zájemci navštěvovat také tematické kurzy zaměřené na počítačové technologie, cizí jazyky nebo aktuální otázky z humanitních i přírodních věd. Novinkou je tříletý cyklus nazvaný Od pravěku do raného novověku z pohledu archeologie, jehož výuka se koná v univerzitním centru v Telči.
Podmínkou penzijní věk a maturita
Účastníkem kurzů univerzity třetího věku může být každý, kdo dosáhl věku potřebného pro přiznání starobního důchodu a má úplné středoškolské vzdělání s maturitou. Zápisné se pohybuje v řádu stokorun.
Historii a současnost seniorského vzdělávání na Masarykově univerzitě i v celé České republice připomíná konference, která v úterý začala v atriu fakulty sociálních studií a prostorách Kanceláře veřejného ochránce práv.


Abstract: Proč kamarádit s Vietnamci? Tady je několik stručných důvodů, čtěte pozorně.

ASI.JATKA: Proč se chcete kamarádit s Vietnamci

protože nejsme lakomí a dělíme se o vše (článek o laskavosti a karmě přijde, to je jasná)
protože díky nám víte, jak vopravdu chutná kokos a jak vopravdu chutná šťáva z cukrové třtiny
protože máme vždy čerstvou zeleninu, ovoce a vždy nějaké cukrovinky před expirací, které jsou úplně v cajku, ale nemohou se prodávat
protože naše maminky a jejich domácí závitky
protože dáváme slevy kamarádům (teda ne na cigarety, tam je marže malinkatá)Pro zobrazení videa musíte mít zapnutou podporu JavaScriptuprotože je lehké nás živit a opít (ale ne šatit)
Protože se vejdeme do jakéhokoliv dopravního prostředku a můžeme vám uvolnit místo na nohy
protože všechno fotíme a i když nadáváte, tak jste pak rádi za ty fotky, přiznejte to!
protože vás bereme do Sapy na pho a všechno o Vietnamcích vám vysvětlujeme
protože máme čuch na slevy v krámech
protože všechno, všechno slavíme jídlem
protože se s námi naučíte jíst ryby (a rybí hlavy) a poznáte, že se krabi mohou jíst i jinak než v pomazánce z Alberta anebo jako surimi
protože s vámi poletíme do Vietnamu a vezmeme vás za naší roztomilou babičkou a zařídíme, abyste neplatili "bělošské ceny”
jsme vaši nej kámoši na karaoke – nenecháme vás nikdy zpívat samotné


Abstract: Prezident Miloš Zeman odcestoval vládním speciálem na státní návštěvu Čínské lidové republiky. Potrvá do 18. května. S prezidentem odletěli i ministryně pro místní rozvoj Karla Šlechtová, ministr dopravy Dan Ťok (oba za ANO) a ministr průmyslu Jiří Havlíček (ČSSD). V delegaci jsou také desítky podnikatelů, mimo jiné expremiér Petr Nečas.

Zeman odletěl na státní návštěvu Číny. Doprovázejí ho Tvrdík či Nečas

Zeman vpodvečer odletěl z vojenského letiště v Praze Kbelích. Během šestidenního pobytu se setká s čínským prezidentem Si Ťin-pchingem, ruským prezidentem Vladimirem Putinem a promluví na konferenci k projektu nové Hedvábné stezky. V plánu má také schůzky se zástupci čínských úřadů nebo významných podniků. Kromě Pekingu Zeman zavítá také do Nankingu a do Šanghaje.Zobrazit fotogaleriiKromě mluvčího odletěla se Zemanem i jeho manželka Ivana, kancléř Vratislav Mynář, poradce Martin Nejedlý, ředitel zahraničního odboru Kanceláře prezidenta republiky Rudolf Jindrák a pověřený ředitel protokolu Miroslav Sklenář.
Vládu reprezentuje ministryně Šlechtová a ministři Ludvík s Havlíčkem. Původně mělo být v prezidentské delegaci šest ministrů, tři zástupci ČSSD včetně ministra zahraničí Lubomíra Zaorálka ale účast zrušili. Zdůvodnili to vnitropolitickou situací. Do Číny místo nich letí jejich náměstci. Proti cestě se postavili koaliční lidovci.Ve výpravě je i velvyslanec České republiky v Pekingu Bedřich Kopecký a guvernér České národní banky Jiří Rusnok.
Českou delegaci do Číny přepraví dva vládní letouny. Druhý, ve kterém bude podnikatelská delegace nebo novináři, má ze Kbel vzlétnout kolem 20:00. Mezi podnikateli nechybí třeba prezident Smíšené česko-čínské komory vzájemné spolupráce Jaroslav Tvrdík nebo bývalý premiér Petr Nečas. Prezident před časem řekl, že v delegaci bude i nejbohatší Čech Petr Kellner. Další podnikatelé se připojí jen na část Zemanova programu. Těsně před odletem informoval o zahájení pracovní návštěvy prezidenta v Číně jeho mluvčí Jiří Ovčáček:
Jiří Ovčáček (Twitter)@PREZIDENTmluvci
11.května 2017 v 17:58, příspěvek archivován:
11.května 2017 v 18:34
Za chvíli odlétáme na pracovní návštěvu ČLR! Pánové z koalice mohou daný čas využít k uzavření dohody o ukončení krize vyvolané premiérem. https://t.co/lLFdqg1bmm
odpovědětretweetoblíbit
Se Zemanem měl původně do Číny letět i předseda české fotbalové asociace Miroslav Pelta, který měl jednat se zástupci čínských fotbalistů. Pelta ale čelí obvinění z podvodů s dotacemi a byl vzat do vazby.Zemanova cesta do Čína byla před středečním jednání vlády nejistá. Lidovci mu vzkázali, že chtějí, aby odvolal ministra financí Andreje Babiše, jinak nebudou hlasovat pro jeho zahraniční cestu. Vláda ji ale nakonec schválila. Bude trvat do 18. května (více zde).


Abstract: Pálivá chilli omáčka sriracha je jen jedna, tvrdí tisíce gurmánů po celém světě. Každý den sjede z výrobních linek na 70 tisíc lahví. Směs chilli, cukru, soli a česneku nese jméno podle města Si Racha na thajském pobřeží, kde ji místní restauratéři podávali k mořským plodům. Ovšem srirachu světu představil až nenápadný muž s pohnutým osudem.

Vietnamský uprchlík si z napodobovatelů své pálivé omáčky těžkou hlavu nedělá

Dnes sedmdesátiletý David Tran rád pomáhal na zemědělské usedlosti jižně od Saigonu bratrovi, který se zabýval pěstováním chilli papriček. Ve Vietnamu se omáčka servíruje především ke smaženým nudlím a jarním rolkám.
Když v roce 1978 zahájila vietnamská komunistická vláda proti místním Číňanům, označovaným jako menšina Hoa a živícím se zejména obchodem a podnikáním, nelítostnou kampaň, nalodil se bývalý major jihovietnamské armády raději spolu s třemi tisíci spoluobčanů stejného původu na tchajwanskou nákladní loď do Hongkongu. Plavidlo se jmenovalo Huey Fong. V tehdejší britské kolonii ho s celou rodinou umístili do internačního tábora, nicméně po čase se mu podařilo získat azyl v USA.
Už v roce 1980 prodával kbelíky své chuťové přísady restauracím v losangeleské čínské čtvrti. Brzy se stala součástí nejen čínských polévek, ale i hamburgerů. Její velmi ostrá chuť je ideální k červenému masu, drůbeži, zvěřině, slanině, kebabu, pečeným klobásám, kuřeti, rybám a mořským plodům, nudlím a jiným oblíbeným asijským i evropským jídlům.
Když vietnamský Číňan přemýšlel, jak nazve firmu, vzpomněl si na loď, která jej odvezla z rodné země. V logu společnosti, kterým se pyšní každá lahev omáčky, najdeme kohouta. Tran se narodil v roce 1945, podle čínského zvěrokruhu v Roce kohouta.
V uplynulých 35 letech David Tran dokázal svou zpočátku skromnou živnost proměnit v celosvětově známou značku. Jen od ledna do prosince 2012 prodala Tranova firma 20 miliónů lahví pálivé omáčky. Podle deníku Los Angeles Times (LAT) dosáhly o dva roky později tržby za originální srirachu 80 miliónů dolarů (1,9 miliardy Kč).
V roce 2009 vyhlásil prestižní časopis zabývající se jídlem Bon Appétit pálivou omáčku vietnamského běžence Chutí roku. Přitom celá firma má jen osm zaměstnanců a všichni patři rodiny Tranových.
Na nabídky nereaguje
"Už ani nepočítám, kolikrát jsem odmítl nabídky, abych firmu prodal. Některé z nich byly hodně lákavé. Naší rodině jde především o to, aby si omáčka udržela typickou chuť. Nejsem si jist, zda by velké společnosti chtěly to samé," vysvětluje Tran.
Tran si ale oblíbenou omáčku, která neobsahuje žádné umělé látky, nikdy nenechal zaregistrovat jako ochrannou známku. A důsledek? Další firmy tak mohou bez problému používat název pálivé omáčky. A právě to dělají. Někteří při tom s Tranem spolupracují, jiní nikoli. Četní výrobci potravin, od věhlasného producenta kečupu Heinz až po řetězce rychlého občerstvení Subway a Pizza Hut, se už na slávě omáčky přiživují a vrhly na trh výrobky ve stylu vyhlášené omáčky. Dnes můžete zakoupit s příchutí srirachy lesk na rty, pivo, čokoládové bonbony či vodku.
A to je jen začátek. Mnohé další napodobeniny srirachy se vyvíjejí. Dokonce i tak tradiční americká firma, jakou je rodinný podnik Mcllhenyových vyrábějící v Louisianě od roku 1868 pálivou omáčku z papriček, octa a kuchyňské soli, i u nás známé tabasco, představí zákazníkům svou verzi srirachy.
David Tran přichází tím, že od ostatních napodobovatelů nepožaduje žádné autorské poplatky, o velké peníze. Skutečnost, že nemá na vlastní pochutinu obchodní známku, ho nemrzí: tvar průhledné umělohmotné lahve-střičky se zeleným uzávěrem, kterou proto v lednici snadno najdete, a červené logo s kohoutem si jeho firma zaregistrovat nechala.
"Každý chce, abych do toho šlápl. Chodí za mnou právníci, nabízejí, že mne budou zastupovat a že podají žalobu. Všem ale říkám, ať to nechají být," řekl Tran novinářům z LAT.
Podle Trana představuje právě všudypřítomnost napodobenin jen další reklamu jeho originálnímu výrobku, navíc zadarmo. Sám se netají tím, že na reklamu nikdy nedal ani cent.
Jeho každodenní rituál dokonce spočívá v tom, že zasedne k počítači a na internetu hledá nejnovější výrobek inspirovaný srirachou. Navíc má v rukávu další významný trumf. I přes mraky napodobitelů považují i podle nejnovějších průzkumů spotřebitelé nejen v USA jeho srirachu za bezkonkurenčně nejlepší.
"Nastavujeme ten nejvyšší standard," říká.


Abstract: Dopravu v celém Karlovarském kraji komplikovalo včera od ranních hodin sněžení. Policie dokonce vydala upozornění, aby řidiči byli maximálně opatrní. A podle silničářů bude až do čtvrtka podobná situace. Na karlovarských velikonočních trzích měli plno práce i prodejci, neboť hned několika z nich kvůli prudkému větru uletěly nazdobené kraslice.

Aprílové počasí potrápilo kraj

Z důvodu vysoké poruchovosti vlivem velmi silného větru vyhlášen kalamitní stav v okresech Domažlice, Cheb, Karlovy Vary, Klatovy, Sokolov a Tachov s platností od 31. března. Zákazníci mohou volat na poruchovou linku 840 850 860 i na zákaznickou linku 840 840 840, která je jim k dispozici nepřetržitě 24 hodin.
"Na základě varování ČHMÚ jsme posílili směny až do obsazení všech operátorských pracovišť. Současně průběžně povoláváme operátory, kteří drží pohotovost a obvoláváme i operátory, kteří mají volno a mohou operativně nastoupit do práce," říká vedoucí call centra Skupiny ČEZ Slavěna Summerfield a doplňuje: "Standardně řešíme denně kolem 7 tisíc požadavků zákazníků, dnes jsme se dostali už na 17 tisíc hovorů (stav k 18:45 hodin), přičemž největší nárůst počtu hovorů na poruchovou linku byl po 12. hodině. Situace se bohužel s přibývajícími počty poruch dále stupňuje. Průměrná čekací doba na přihlášení operátora je nyní v řádu minut a je rekordní za poslední 2 roky. Přesto však více než 80 procent zákazníků se na poruchové lince dočká přihlášení operátora za méně než 30 sekund. Informace jsou v systému průběžně aktualizovány podle postupu odstraňování poruch a podle hlášení jsou evidovány poruchy nové.
"Na území celého kraje byly velice špatné podmínky ve sjízdnosti komunikací. Sníh napadl na vozovkách všech tříd. Potíže měli řidiči kamionů, kteří na několika místech nemohou vyjet i sjet kopce," hlásila včera po sedmé hodině ranní mluvčí policie Kateřina Krejčí.
Od deseti hodin dopoledne do půl třetí vyjížděli hasiči v kraji k více než osmdesáti událostem spojeným s větrem.
"Ten nejčastěji lámal a vyvracel stromy, které následně blokovaly průjezd na silnicích. V několika případech spadlé stromy poškodily zaparkovaná auta, vítr také strhával plechové krytiny na obytných domech," vysvětlil podrobnosti množství zásahů mluvčí krajských hasičů Martin Kasal.
Došlo také k železniční nehodě, ve které měl prsty silný vítr. "V jednom případě zasahovali hasiči také u železniční dopravní nehody, u Nejdku narazil osobní vlak do spadlého stromu, nehoda se obešla bez zranění," dodal Kasal.
Sníh v ranních hodinách řidiče doslova překvapil. "Myslel jsem, že už je po zimě a o víkendu přezul zimní pneumatiky na letní. Ráno jsem koukal a s autem raději nevyjel," řekl řidič Lukáš Vimr z Kraslic.
Na karlovarských velikonočních trzích měli plno práce i prodejci, neboť hned několika z nich kvůli prudkému větru uletěly nazdobené kraslice. "Myslili jsme, že je to přelud. Ale vzduchem fakt létala nazdobená vejce," smály se dvě Karlovaračky.
Sněhové přeháňky se v kraji objevily už v pondělí. Na horách je doprovázel silný vítr a krupobití. Obdobný charakter počasí by měl podle meteorologů vydržet ještě v následujících dnech.
"Minimálně polovina dubna bude proměnlivá a poměrně chladná. Objeví se další sněhové přeháňky, ale několikrát teploty naopak vystoupají až k osmnácti stupňům. Prostě absolutně aprílové počasí," sdělil meteorolog Rudolf Kovařík z klimatologické stanice v Šindelové. Podle jeho slov se bude počasí opakovat, ráno se objeví sníh, který přes den roztaje a další na některých místech kraje v pozdních odpoledních hodinách zase připadne. Ještě více varuje motoristy dispečer krajských silničářů Josef Bulka. "Výstraha je platná až do čtvrtka, kdy hrozí orkány," varoval řidiče Bulka. Ten také informoval, kde byla v kraji situace nejhorší.
"Na Mariánskolázeňsku se tvořily sněhové jazyky a závěje. Po celém kraji navíc řidiči bojovali jak se sněhem, tak s ledovkou. Nejhorší situace byla klasicky v kopcích. A to jak na Damickém, tak i u Ostrova na Větrném vrchu, ale i dalších," dodal Bulka. "Z města jsem vůbec nemohl vyjet. Podařilo se mi to až napotřetí. Klouzalo to, nákladní vozy stály a blokovaly cestu. Nebyl to snadný příjezd do práce," uvedl Jan z Ostrova, který jel do Karlových Varů. A ještě horší to bylo na Božím Daru. Bílá tma, sníh, ale i déšť a k tomu občas slunce. Tak si s lidmi hrálo včera počasí v tomto městečku. "Ráno jsme vytáhli veškerou techniku a sníh odhrnuli. Jenomže za chvíli začalo pršet, co pršet, to byl obrovský slejvák," líčil rozmary počasí na horách starosta Božího Daru Jan Horník (STAN). Nejhorší je ale podle něj bílá tma, která tady zdejší lidi sužuje už od úterý. "Ta jde s poryvy zhutnělého sněhu a řidiči musejí být velmi opatrní," varuje všechny starosta Horník. Sníh se zatím na Božím Daru drží, ale větší komplikace zde nezaznamenali. "Doufejme, že to nejhorší už je za námi," uvedl starosta.


Abstract: Po severokorejském oznámení, že země dočasně zakázala občanům Malajsie opouštět její území, reagovala stejným způsobem i Malajsie. Podle premiér Najiba Abdula Razaka KLDR totiž prakticky drží občany jeho země jako rukojmí. Mezi KLDR a Malajsií panuje napětí kvůli nedávné vraždě bratra severokorejského vůdce Kim Čong-una na letišti v Kuala Lumpuru.

Malajsie zakázala občanům KLDR odjezd ze země. Ambasáda je v obležení

KLDR argumentuje, že chce zajistit bezpečnost svých diplomatů a občanů v Malajsii, informovala agentura Reuters.
Severokorejské ministerstvo zahraničí už informovalo o dočasném zákazu malajsijské velvyslanectví v Pchjongjangu, uvedla severokorejská státní agentura KCNA. KLDR podle ní doufá, že se podaří situaci brzy vyřešit, aby se vzájemné vztahy obou zemí mohly nerušeně rozvíjet. Opatření bude podle Severní Koreje v platnosti, dokud Kuala Lumpur nezaručí bezpečnost jejích občanů v Malajsii. Podle agentury AP není jasné, kolik Malajsijců pobývá v Severní Koreji.
"Tento odpudivý čin - vlastně drží naše občany jako rukojmí - je v naprostém rozporu s mezinárodním právem a diplomatickými normami," uvedl v prohlášení malajsijský premiér Najib Abdul Razak a vyzval KLDR, aby okamžitě propustila občany jeho země. Předseda vlády zároveň svolal zasedání bezpečnostní rady státu a nařídil policii, aby "zabránila všem severokorejským občanům v Malajsii v opuštění země, dokud si nebudeme jisti, že jsou všichni Malajsijci v Severní Koreji v bezpečí".
Už před Razakovým vyjádřením oznámil na Twitteru odvetná opatření malajsijský vicepremiér Ahmad Zahid Hamidi. Podle agentury Reuters policie následně uzavřela okolí severokorejské ambasády v Kuala Lumpuru a dostala příkaz, aby z ní nikoho nepouštěla ven. "Pokoušíme se zjistit identitu všech členů diplomatické mise," uvedl náměstek malajsijského ministra vnitra Nur Jazlan Mohamed.
Už v pondělí Severní Korea oznámila, že malajsijský velvyslanec bude vyhoštěn ze země. Reagovala tím na víkendové rozhodnutí Malajsie vypovědět ze země ambasadora KLDR.
Ředitel malajsijské policie mezitím oznámil, že Severokorejci, které chtějí vyšetřovatelé v souvislosti s vraždou Kim Čong-unova bratra Kim Čong-nama vyslechnout, se ukrývají na ambasádě KLDR v Malajsii.Zobrazit fotogalerii "Jak ještě dlouho se chtějí na velvyslanectví ukrývat... je jen otázkou času, kdy vyjdou ven," řekl novinářům policejní šéf Khalid Abu Bakar. Severokorejské úřady podle něj s vyšetřovateli nespolupracují.
Kim Čong-nama, bratra současného severokorejského vůdce Kim Čong-una a zároveň nejstaršího syna bývalého vůdce Kim Čong-ila, zabili 13. února na letišti v malajsijské metropoli. Malajsijští vyšetřovatelé dospěli k názoru, že ho usmrtil zakázaný bojový nervový plyn VX. Kim Čong-nam měl pověst hráče v kasinech a povaleče a byl dlouhodobě pro severokorejskou vládu trnem v oku.


Abstract: Populární americký autor literatury pro dospívající John Green už čtyři roky nevydal žádnou novou knihu. Jelikož se však boom kolem jeho tvorby do Česka dostal opožděně, mohou se fanoušci až nyní radovat z jeho kompletně přeloženého díla.

Vřelé přátelství může vzniknout i v sexshopu. Green vyšel kompletně česky

Vyšel totiž poslední doposud nepřeložený román z roku 2010 Will Grayson, Will Grayson, který napsal společně s Davidem Levithanem.Jinak se však Green proslavil především díky příběhu Hvězdy nám nepřály, podle kterého vznikl stejnojmenný filmový hit. Navázat na jeho úspěch se v loňském roce pokusila filmová adaptace dalšího Greenova románu Papírová města. Tolik fanoušků už se však do kina dostat nepovedlo.Will Grayson, Will Grayson vypráví příběh o přátelství dvou středoškoláků, kteří se náhodou setkávají v obchodě s erotickými pomůckami. Absurdnost situace pak korunuje nečekané zjištění – oba chlapci se jmenují Will Grayson. Vzniká tak zajímavý vztah, který ani jeden z hrdinů neočekával. Když se k nim pak přidá hrdina Drobek, věčně zamilovaný gay, který zbožňuje vše od amerického fotbalu až po zpěv, začíná jejich společné dobrodružství. Rozhodnou se totiž splnit Drobkův dlouholetý sen a napsat muzikál pro školní divadlo. Stejně jako všichni další Greenovi hrdinové, ani tito si však své dospívání neužijí hladce a bez problémů, které jim působí láska a v tomto případě i odlišná sexuální orientace. Naštěstí se s tím vyrovnávají s humorem.Jelikož je kniha psána z pohledů dvou Willů, rozhodli se i autoři rozdělit si jednotlivé hrdiny.
Uspořádanějšího Willa psal Levithan, toho více problémového a negativního pak Green. Právě to fanoušky překvapilo, protože pro Greena je typický spíše spořádaný způsob psaní a ne text ochuzený o velká písmena a plný zkratek. "Ukazuje to však, jak skvěle se dokáže Green vžít do postavy... až ho ani jeho vlastní čtenáři nepoznají," píše deník The Guardian.Celkově tak Greenovi vyšlo už pět autorských knih. Na knize Sněží, sněží spolupracoval ještě s dalšími autorkami. V roce 2017 se tento příběh vydá na filmová plátna. O dalším románu, který právě vzniká, Green prozatím nechce příliš mluvit. Jedno však řekl jasně – letos určitě nevyjde.


Abstract: Kolem šéfa Světové banky Paula Wolfowitze se rozhořel skandál takového rozsahu, že pod tímto bývalým náměstkem Pentagonu a protagonistou války v Iráku povážlivě rozkymácel křeslo. Ve čtvrtek totiž vyšly najevo důkazy, že své přítelkyni z banky prosadil dočasným přeložením na ministerstvo zahraničí takové zvýšení platu, že bere více než šéfka diplomacie Condoleezza Riceová.

Pod Wolfowitzem se ve Světové bance kvůli přítelkyni třese židle

"Udělal jsem chybu, za kterou se omlouvám," kál se Wolfowitz týž den na tiskové konferenci a potom na shromáždění několika set pracovníků banky. "Ohlédnu-li se, kéž bych se držel svého instinktu a zůstal stranou jednání," dodal, ale rezignaci nenabídl.
Wolfowitz musí v bance čelit i silným hlasům, že kvůli své roli kolem irácké války není vhodný na post jejího šéfa. "Pro ty, kdo nesouhlasí s tím, co se mnou spojuje mé předchozí zaměstnání - už v něm nejsem," řekl dokonce na mítinku zaměstnancům.
Odpovědí byl hukot, pískot i volání po odstoupení. Bylo to právě sdružení zaměstnanců SB, kterému neunikla spojitost vztahu rozvedeného Wolfowitze s šéfkou personálního oddělení Shahou Ali Rizovou, její přeložení a navýšení platu - a tak o tom shromáždilo důkazy.
Figuruje mezi nimi i datovaný Wolfowitzův přípis zástupci šéfa personálního oddělení, v němž žádá, aby s přeložením Rizové v září 2005, kdy zůstala placená bankou, jí byl zvýšen roční plat z 132 550 na 193 590 dolarů (3,9 mil. Kč). To je o deset tisíc dolarů více, než kolik podle CNN nyní ročně pobírají členové vlády, tedy i ministryně Riceová.
Pobouření v bance vyvolala podle listu The New York Times ani ne tak skutečnost, že Wolfowitz dřív popíral svou roli v celé záležitosti, ale hlavně to, že přiznal barvu až pod tlakem přímého důkazu, ačkoli zpráva o něm již kolovala od počátku týdne.¨
Wolfowitz například tvrdil, že přeložením Rizové chtěl vzhledem k jejich poměru předejít konfliktu zájmů, a také, že i její zvýšení platu konzultoval s činiteli SB pro etiku, což řada z nich popřela.
Skandál kolem Wolfowitze hraničí s ostudou pro USA. Do funkce jej totiž v roce 2005 nominoval prezident George W. Bush jako představitel země s největším - 16procentním - podílem v bance. Bílý dům zatím za Wolfowitzem stojí.
Nicméně Wolfowitzova důvěryhodnost mezitím dostala další trhlinu. Neplyne jen z jeho spojení s iráckou válkou a s tím, že si z Pentagonu přivedl dva své poradce, ale že například v rámci boje proti korupci ve světě suspenduje pomoc zemím bez konzultace s Radou guvernérů.
Znepokojená 24členná mezinárodní rada, která ho zvolila, teď řeší dilema, zda ho ostře pokárat, nebo rovnou odvolat. Zastoupené země konzultují své metropole. "O tom, jestli zůstane, si teď lze hodit mincí," řekl anonymně jeden z vysokých činitelů banky. Ve hře je podle něho i možnost omezit pravomoc šéfa banky.


Abstract: Londýnský Scotland Yard v minulosti údajně použil totožnost asi 80 mrtvých dětí a vydával falešné dokumenty s jejich jmény, které používali jeho agenti pracující v utajení. Informoval o tom v neděli britský list The Guardian.

Agenti Scotland Yardu kradli identitu mrtvých dětí, tvrdí tisk

Podle jeho informací tato policejní složka povolila zmíněnou praktiku po dobu tří desetiletí pro své příslušníky pokoušející se infiltrovat do protestních skupin. Rodiče mrtvých dětí, jejichž jména byla takto zneužita, o tom nebyli informováni, dodal list.
Policisté si vytvářeli svá "alias" na základě skutečných údajů o mrtvých dětech, a dostávali na jejich jména takové dokumenty, jako jsou pasy či řidičské průkazy. Někteří z nich údajně strávili až deset let předstíráním, že jsou někým jiným.
"Jako šlapat po hrobě"
Scotland Yard uvedl, že v současnosti už tuto praktiku neschvaluje ani neprovozuje, a to, co se odehrávalo v minulosti, sám prošetřuje. Novináři Guardianu viděli dokument naznačující, že v letech 1968 až 1994 použilo totožnost mrtvých dětí asi 80 příslušníků policie.
Nejmenovaný policejní důstojník, který přijal totožnost Pete Black, když se v utajení pohyboval v protirasistické skupině, listu řekl, že si připadal, jako když "šlape po hrobě" čtyřletého chlapce, jehož identitu používal. Jiný nicméně argumentoval tím, že podobná praktika je ospravedlnitelná, pokud posloužila "vyššímu záměru".