Question:
David Martínek: Trump. Krizový manažer pro zchudlou Ameriku

Donald J. Trump vyhrál americké volby a nyní do prakticky prvního
globálního prezidenta planety projektují své představy, obavy, naděje
nekonečné zástupy lidí.

Ano, máme prvního prezidenta planety. Protože tyhle volby ukázaly, jak je
svět ve skutečnosti malý a propojený. A jak lidé hluboce vnímají
ohrožení míru. A brzkou a hrozící válku na hranicích s Ruskem.

...

Trump vyhrál volby proto, protože dal jasně najevo respekt k Putinovi. Pro
všechny, kdo ho volili, to byla jasná zpráva. Tenhle chlápek nebude chtít
válku.

Je možná divnej, fanfarón, má hrozný účes, velkopanské chování,
nablýskaný pozlacený hotely, ale na tanky kašle. On je obchodník. A
byznysmen.

Lidé zvolili dobře. Zatímco v Česku a jinde stále ještě krmí média a
umělci polis nesmyslnými mýty o zářivé demokracii a úspěšném Západu,
Západ a především Spojené státy zápasí o každodenní holou existenci.
Rozmáchlá teritoriální politika, podpořená vojenskou a zpravodajskou
agendou umožnila po pádu berlínské zdi Státům stát se jediným světovým
hegemonem. Opanovat politicky a později i hospodářsky prostor celého světa
a celému světu nejprve dobrovolně a později násilím vnutit svou vizi, jak
by svět měl vypadat. Dolar jako hlavní světová měna. Suroviny jsou
majetkem a výsostným zájmem Ameriky. Americká demokracie je doporučeným
systémem pro celou planetu. Jak to dopadlo, vidíme všichni. Nedopadlo.

Zatímco Amerika investovala nesmírné prostředky do upevňování svého
vlivu a strategických pozic pro příští možné rozšiřování, doma
začala rychle chátrat. Není divu, každá i menší válčička, natož
regulérní válka stojí nepředstavitelné peníze. Státy navíc platí za
dovoz surovin, hlavně ropy, astronomické částky (600 miliard dolarů ročně
jen za ropu). Díky módě outsourcingu americké podniky takřka vybagrovaly z
těla vlastních korporací a firem střední a nižší střední manažerský
stav. Úbytek platů, know-how, které tato třída vytváří a opatruje, se
krátkodobě projevil v lepších bilancích. Supermanažeři a nejvyšší
šéfové korporací si mohli vyúčtovat extrémní bonusy. Ale přesun
výrobních a vývojových kapacit na dálný východ se, jak se ukazuje s
časovým rozlišením, obrátil proti jejím apologetům. Asijské firmy se
vrátily na americký trh a skoupily a skupují oslabené americké značky.
Jakoby všichni zapomněli na jednoduché pravidlo, že tam kde je práce, je
zároveň i život.

Navíc, tahle entropie, řízená pouze dravčími zájmy bank, korporací a
nenasytných investorů tu či onde vybublá v pořádnou ránu. Jednou je to
hypoteční krize, jindy internetová bublina, někdy přepákované deriváty,
jindy další kolo ropné války.

Trump tohle ví. Jako správný krizový manažer má plán a rovnou jej
srozumitelně komunikuje. Mluví o tom, že donutí americké korporace se
vrátit domů. Nabídne jim nižší daně. A na zboží vyrobené jinde uvalí
cla. Nejde o obchodní válku, jde o to, dostat průmysl zpátky do kondice.
Jako člověk, který sám stál ve svém životě před bankrotem má přesně
ty potřebné schopnosti, které v tuhle chvíli Amerika potřebuje. Trump chce
stavět dálnice. Není divu. Americká infrastruktura je zanedbaná. Dálnice,
dopravní infrastruktura, vlaky, elektřina, síťová vedení. Ale také
nemocnice, školy, veřejné budovy, nádraží a metro. Na stát se v Americe
dlouho kašlalo.

Takže přichází nesmírně potřebná změna.

Navíc Trump má buď rozum, nebo má štěstí.

Z hlediska ekonomických cyklů je obnova a nástup nové infrastuktury horkým
tématem počátku dlouhého cyklu. Trump přichází přesně a v přesný
moment.

Je to první politik na světě, který globálně ohlašuje a spouští nástup
nové vlny. Hlavním tématem nové vlny bude rekonverze a rekonstrukce světa.
Cílem je přestavět svět na půdorysu toho starého. Dát staré konstrukci
světa nový smysl. Novou funkci.

Když tuhle vzletnou formulaci zjednoduším, tak si to představte tak, jako by
ve vašem městě někdo dal těm nevzhledným, opuštěným a dysfunkčním
barabiznám nový účel. Opatřil je soláry, změnil jejich funkci a smysl,
tak, aby nově sloužily novému účelu.

Netřeba stavět dál do krajiny, netřeba dobývat dalších zemí. Je třeba
obnovit města a civilizaci v jejich původních obrysech. Vtipně, moderně,
chytře, levně.. možná i krásně.

Vtipné je, že tuto vizi startuje prezident Spojených států. Přesně v
tradici Ameriky. Být první na světě a být nejmodernější. A nejlepší.
Kontextová reklama Sklik

Já osobně jim to moc přeji.

Co z toho plyne pro nás?

My jsme dálnice dostavěli. Naše infrastruktura není na tak mizerné úrovni.
My musíme budovat dálnice také, ale digitální. Je třeba využít
potenciálu těch nesmírně chytrých lidí, které máme, aby byli schopni
založit a do planetární velikosti dovést vlastní podniky. IT,
biotechnologie, nanotechnologie, robotiku. Výrobu špičkových dopravních
prostředků. Jak auta, tak i veřejné dopravní prostředky - letadla,
lokomotivy, vlaky, vagóny, tramvaje, busy. Potřebujeme nakopnout přesné
strojírenství, postavené na bázi nových materiálových struktur. Kompozity
a výrobky z kompozitů. Potřebujeme obnovit potravinářský průmysl a
inteligentní systém moderních farem, schopných zásobit obyvatelstvo z
vlastních zdrojů.

Potřebujeme vlastní farmacii, špičkové lékaře a vlastní věděcký
lékařský výzkum.

Je třeba naše lidi s mnoha akademickými tituly odvézt do světa, aby tam
zakládali pobočky úspěšných českých firem. Tak jako to dělal Baťa.

Indie, Čína, Vietnam, Indočína, Brazílie, severní Afrika, bývalé státy
SNS. A hlavně Rusko.

Nebo na co jich tolik máme? Tolik lidí s akademickými tituly? Aby seděli
doma u facebooku a hledali si podřadnou práci přes Jobs?

Jsme jiná země než Amerika. Jsme Česko a naše česká cesta vede přes
intelekt, tvořivost, kreativitu a korektní kompaktibilitu s celým světem.
Tak jako to mají Švýcaři se svými bankami. Švýcar neřeší, odkud jsi.
Potřebuješ účet v bance? Není problém. Zařídíme, uděláme, k vaší
spokojenosti.

Trump zruší nesmyslné sankce a v politické rovině naváže vztah s
oponujícím Ruskem. Pochopitelně, výměnou za přístup amerických firem na
ruské trhy. Ironicky řečeno, nepochybně se nová americká administrativa
bude do roztrhání těla bít za to, aby spolu s Američany mohli jít na
ruský trh i české firmy :-)

Pochopitelně nebude. Jako malá zemička budeme na chvostu zájmů. Ale.
Naštěstí máme vlastní kartu.

Ještě budeme vděční p. Zemanovi za jeho předvídavou politiku vůči Rusku
a našim okolním sousedům.

Někdejší škodiči českého průmyslu zmizí v propadlišti dějin. Po čase
si nikdo nevzpomene na jejich jména, články, názory, plamenné výzvy a
mávání vlajkami. Zbyde jen díra v bilancích a chybějící zdroje a zisky,
které mohli mít naši lidé na výplatní pásce.

Je mi jedno, kolik tím zase naštvu lidí. Tohle je reál a říkají mi to
především šéfové firem a zaměstnanci, kteří jsou ve firmách
zodpovědní za export. A ostatně, pokud jste šéfem firmy, která usilovala o
ruský, nebo jiný východní trh a čtete tohle, váš další telefonát je do
Ruska. Situace se zásadně mění. Pracujte, prosím.

Tak a poslední věc.

Trump v jedné ze svých posledních řečí posvětil práci lidí, kteří se
posledních několik let snažili rozbít panující mediální diskurz,
politickou pseudokorektnost, zamlčování pravdy o fungování nejen americké
administrativy. O nesmírně škodlivých jevech v rozbujelé síti různých
zpravodajských agentur, pseoudodemokratických institutech, institutech
šiřitelů oficiálních pravd, cinknutých médiích a zprofanovaných
uměleckých a společenských elit.

Tohle končí.

Existuje jednoduchý etický princip, který lidé vycítí a chápou.
Speciálně Češi, trénovaní od dob protireformace & uplácení populace
barokním nádherstvím. Tím je, jestli svou veřejnou službu děláte pro
lidi, nebo pro sebe.

Tihle lidé pracovali pro veřejnost. Skrytě, bez nároků, z vlastního,
niterného přesvědčení. Trump jejich práci legitimizoval. A to je dobré,
překvapivé.

Trump, ale i další podobní politici jsou symptomem společenské proměny.
Lidé si v různých časech volí různé lídry. Jsou v danou chvíli velmi
potřební a lidé volí dobře.

U nás je to teď Zeman, jinde to byl třeba Mujica. Tak se to naučme
respektovat. Nová vlna je obrovská, možná největší změna během našeho
života :-)

Zapojit se může každý.

Stavíme nový svět na starém půdorysu.

Tak ať to sviští.

David Martínek

Choices:
- rozhořčení
- soucit
- jiná
- missing
- strach
- nenávist


Question:
George Soros, Člověk v tísni, peníze pro uprchlíky a Šiklová. Server
opět prohrábl čísla v ČR

Na neziskové organizace a jejich vazby na jednotlivá ministerstva se zaměřil
Josef Provazník ze serveru ePortal.cz. „Jsou jako hladové kobylky a nemají
nikdy dost,“ tvrdí. V minulosti se věnoval působení Nadace Open Society
Fund Praha George Sorose, která podle něj obdržela v loňském roce ze
státního rozpočtu 111 milionů, i na působení Člověka v tísni, který
loni hospodařil s rozpočtem ve výši 1,5 miliardy korun.

„Nepříjemně mě překvapilo nejenom to, že se v neziskovém sektoru
rozdělují každým rokem stovky milionů korun z našich daní, ale také to,
kolik známých tváří veřejného života, ale i bezejmenných pěšáků, se
dokázalo přisát na státní cecík. Mnozí z nich se už přímo na svých
studiích připravují na dráhu neziskovkáře, který šíří dobro za cizí
peníze a sám kromě propagandistických kampaní nic nevytváří. V České
republice tak v posledních letech vznikla privilegovaná kasta,“ zmínil
Provazník.

Úvodem se zaměřil na Ministerstvo práce a sociálních věcí pod vedením
Michaely Marksové (ČSSD). Bývalá zastupitelka ČSSD na Praze 2 podle
Provazníka mj. působila sedm let v neziskové společnosti Gender Studies
o.p.s., jejíž zakladatelkou je dlouholetá členka KSČ Jiřina Šiklová.

„Vzhledem k výše zmíněnému se tedy ani není co divit, že právě Gender
Studies, kde působí i dcera Milana Uhdeho Zuzana, v posledních dvou letech
obdržela v rámci programu Dejme (že)nám šanci třináct milionů korun.
Peníze pocházejí z Norských fondů a tento program spravuje Sorosova Nadace
Open Society Fund Praha,“ konstatuje s tím, že nyní je jasné, že se
Marksová nemohla angažovat ve věci kauzy Michalákových a jejich synů v
Norsku.

Je tedy logické, že v té věci se Marksová prakticky vůbec neangažovala.
Nemohla přece zradit své Norskem dotované družky ve zbrani. Známá
agitátorka za Barnevernet Monika Elšíková je mimochodem přítelkyní
Marksové, která jí prý dokonce měla pomáhat s adopcí dítěte.

Následující graf pak podle Provazníka poukazuje na to, že za uplynulých
osm let odešlo na různé projekty neziskových organizací v oblasti podpory
integrace přistěhovalců téměř sto milionů korun, nejvíce pak obdrželo
Centrum pro integraci cizinců, které poskytuje sociální poradenství pro
migranty.

Provazník si pak také všímá toho, že Ministerstvo kultury loni poslalo
například téměř milion korun do mezinárodního centra výtvarného umění,
které založil umělec David Černý. O rok dříve to bylo od MK 1,6 milionu.
Ano, jde o toho Davida Černého, který v minulých dnech uvedl, že „na
Hradě sedí zamrdaná zkurvená kupa hoven a sraček“.

A co Ministerstvo vnitra? To v roce 2015 poslalo na integraci cizinců asi 20
milionů korun, poznamenává mimo jiné Provazník, jenž si dále všímá i
rozdělování peněz z evropských fondů.

Původní text ZDE.

„Neziskový sektor je zavalen desítkami milionů tuzemských i ‚evropských‘
peněz. Nemůžete se potom divit, že je vůbec nezajímá případ paní
Michalákové. Neziskovkáři jsou v podstatě sektou a její členové se
střetávají na různých konferencích, diskusních klubech, kulatých stolech,
multikulti hudebních festivalech, udržují vřelé vztahy s novináři a mají
své lidi na ministerstvech. To z nich skutečně činí nejvlivnější
uskupení v České republice. Jejich vliv a moc připomíná zhoubný vliv
odborů v poválečné Velké Británii, ale i moc komunistů po roce 1948 v
našich zemích,“ netajil se s příměrem Provazník.

Choices:
- rozhořčení
- soucit
- jiná
- missing
- strach
- nenávist


Question:
Chcípni! Tak si ten dům kupte. Krádež. Reportáž z drsného jednání o
Klinice, kde se blýskl i mladý Stropnický

REPORTÁŽ Za instruktáž toho, jak si demokracii vysvětlují dva zcela
nesmiřitelné tábory, posloužilo mimořádné zasedání Městské části
Praha 3. Opoziční zastupitelé klubu Žižkov (nejen) sobě ho vyvolali s
úmyslem pomoci těm, co neoprávněně užívají Autonomní sociální centrum
Klinika na Žižkově. Po více než dvou hodinách plných osobních útoků
však nebyl program schůze schválen. Boj tedy pokračuje, jak při odchodu z
radnice skandovali squatteři a jejich příznivci.

Dvě a čtvrt hodiny trvalo zastupitelstvu Městské části Praha 3, než se
vůbec dobralo k hlasování o programu mimořádného zasedání. Jeho jediný
bod se měl týkat situace Autonomního sociálního centra Klinika na
Žižkově a po schválení programu toužil jediný zastupitelský klub, a to
Žižkov (nejen) sobě, který je složen ze zástupců Strany zelených,
KDU-ČSL a hnutí Starostové a nezávislí. Velká zasedací síň radnice byla
naplněna takřka k prasknutí a mezi přítomnými hosty měli jednoznačnou
převahu příznivci a uživatelé Kliniky. Těžko posoudit, zda to bylo tím,
že jich je v Praze 3 více než odpůrců sociálního centra, nebo proto, že
se mimořádné jednání zastupitelstva konalo v době, kdy je většina lidí
ještě v práci.

Na počty transparentů však vyhráli odpůrci Kliniky, o což se postarala
dvojice mužů, která jich držela v rukou několik, a byly dost výmluvné:
„Squatteři, žijete za moje peníze“, „Krádež ‚dobrým úmyslem.‘
neomluvíš“, „Klinika, nebo funkční stát“, „Jsme na straně práva“,
„Zákon musí platit i pro squattery“, nebo „Patříte do pravé kliniky“.
To zastánci sociálního centra moc vynalézaví nebyli a zmohli se na pouhou
trojici cedulí: „Solidarita není zločin“, „Neberte nám kliniku“ či
„Potřebujeme/te Kliniku“. Kromě zastupitelů a zainteresovaných hostů
byli na zasedání i ředitelka Úřadu pro zastupování státu ve věcech
majetkových Kateřina Arajmu a náměstek ministra vnitra Jiří Nováček,
kteří na jednání zastupovali své pozvané nadřízené ministry Andreje
Babiše a Milana Chovance.

Nikdo s vámi nechce mít nic společného, slyšel Stropnický

Ráz mimořádnému zasedání udal předseda Strany zelených Matěj
Stropnický, když hned v úvodu požádal, aby v rozpravě mohli vystoupit
nejen obyvatelé Prahy 3, ale celé Prahy, protože záležitost Kliniky se
týká všech. Sklidil za to aplaus většiny přítomných, zatímco starostka
Vladislava Hujová si od nich vysloužila posměšky poté, co konstatovala, že
se teprve jedná o schválení programu, takže k tomu nebudou moci vystoupit.
Tím přivolala vodopád příspěvků zastupitelů klubu Žižkov (nejen) sobě,
kteří volali po tom, aby příznivci Kliniky mohli vystoupit už v této fázi,
a za svá slova si užívali jejich oslavné reakce. „Občané sem přišli,
tak by jim mělo být umožněno promluvit,“ dožadovala se například
Světlana Škapová.

Zcela opačného názoru byl zastupitel za Stranu svobodných občanů Tomáš
Štampach, podle jehož názoru není možné, aby zastupitelstvo jednalo o
objektu, který se městské části netýká, protože je v majetku státu. Ve
stejném duchu pohovořil i Jan Vokál z TOP 09. To přimělo k další reakci
Matěje Stropnického: „Takhle to vypadá, že se veřejnost vůbec nedostane
ke slovu,“ bouřil předseda Strany zelených, k čemuž starostka podotkla,
že se veřejnost vyjádřila ve volbách. „Ale Žižkov (nejen) sobě vyhrál
volby. Vy jste ti, kdo radnici zasquatovali,“ vmetl Matěj Stropnický své
rivalce. „Nemůžu za to, že s vámi nikdo nechce mít nic společného, ani
na magistrátu, ani na Praze 3,“ vrátila Vladislava Hujová úder politikovi,
s nímž v minulém volebním období dva roky spolupracovala jako starostka s
místostarostou.

Zastupitelku KSČM odmítli do budovy Kliniky vpustit

Čím větší oporu měli zastupitelé klubu Žižkov (nejen) sobě mezi hosty,
tím hůře se to pro ně vyvíjelo po vyjádřeních zástupců ostatních
klubů. „Klub ČSSD nehodlá na tomto plénu řešit spor o Kliniku, protože
Praha 3 nemá vůči Klinice žádná práva ani povinnosti. Stejně tak jako
nehodláme řešit případ nájemníka, který se po skončení smlouvy
odmítá vystěhovat. Myslíme, že tato debata se má odehrávat na jiných
místech, konkrétně na Úřadu pro zastupování státu ve věcech
majetkových, případně u ministra Babiše, pod něhož úřad spadá,“
konstatovala za sociální demokracii radní Irena Ropková.

Ke koaličním stranám – TOP 09, ODS a ČSSD – se kromě Strany svobodných
občanů přidali i zastupitelé za KSČM. „Od dětství mě učili, abych
nebral na pískovišti hračky, které patří jinému dítěti,“ poukázal
Pavel Ambrož na skutečnost, že lidé z Autonomního sociálního centra
Klinika na Žižkově nemají k objektu žádný vlastnický vztah. Jeho
stranická kolegyně Alena Hronová pak povyprávěla, jak dopadla, když se
pár dní před tímto mimořádným zasedáním zašla podívat, jak to na
Klinice vypadá, aby mohla rozhodovat se znalostí věci. „Neřekla jsem, že
jsem zastupitelka, chtěla jsem se tam podívat jako občanka. Ale nepustili mě
dovnitř,“ postěžovala si zastupitelka a dostalo se jí posměchu od lidí z
Kliniky včetně označení „žena za pultem“.

Lidovec nechtěně přiznal, že se objekt využívá i pro bydlení

S přibývajícím časem oba tábory víceméně jen opakovaly své argumenty a
jednání se nikam neposouvalo. O vzruch se ale postaral lidovec Tomáš Sunegha,
jehož KDU-ČSL je součástí klubu Žižkov (nejen) sobě. Apeloval na to, aby
se zastupitelstvo budoucností Kliniky zabývalo, neboť jinak se Městská
část Praha 3 může dostat do problémů. „To chcete, aby ta budova zase
chátrala? Abychom měsíčně vydávali desetitisíce za ostrahu objektu? A kam
ti lidé půjdou? Co pak uděláme s lidmi tábořícími třeba v parku? Budeme
jen řešit další problém,“ varoval Tomáš Sunegha, aniž si uvědomil,
že zrovna tímto vystoupením svým chráněncům z Kliniky vůbec nepomohl.

Neušlo to však starostce Prahy 3. „Chcete tím říct, že tam lidé bydlí?
Bez splnění všech hygienických podmínek? Zvážím, zda se neobrátit na
orgány státní správy,“ vychutnávala si daný okamžik Vladislava Hujová.
„Bylo by dobré vědět, zda ve smlouvě o výpůjčce od Úřadu pro
zastupování státu ve věcech majetkových bylo uvedeno i bydlení,“
přisadil si zastupitel za KSČM Pavel Ambrož, přičemž všem v zasedací
síni bylo jasné, že se tam bydlí, ale bydlet nesmí. Zástupce starostky
Alexander Bellu z ODS pak vysvětloval, proč své rozhodnutí hlasovat proti
navrženému programu nezmění. „Když jsem se obrátil na lidi bydlící v
okolí Kliniky, aby mi dali vědět o svých zkušenostech ze soužití, tak mi
chodily na výzvu předsedy Zelených reakce od těch z Kliniky. Byly to maily
typu ‚chcípni‘, totéž mířilo i na mou rodinu. Jestli chcete dialog, tak
byste se podle toho měli také chovat,“ upozornil Alexandr Bellu.

Kupte si ho, doporučila starostka nelegálním uživatelům objektu

Začínalo být zřejmé, že ke schválení programu nedojde. „To jste řekla
Andreji Babišovi, když jste ho zvala, aby radši nechodil, protože program
nebude schválen?“ zaútočila Martina Chmelová z klubu zastupitelů Žižkov
(nejen) sobě na starostku Vladislavu Hujovou ve snaze zvrátit rýsující se
výsledek. Marně se také snažili nejčastěji vystupující Světlana
Škapová a Matěj Stropnický apelovat na to, že už jen kvůli tomu, že jsou
přítomni zástupci dvou ministrů, je nutné program schválit, aby mohli v
následné diskusi dostat příležitost se k situaci Kliniky vyjádřit. „Městská
část o objekt nemá zájem,“ prohlásila Vladislava Hujová. „My jo,“
zaznělo od někoho z Kliniky. „Tak si ho kupte,“ rázně zasmečovala
starostka.

Jasno měl také další ze zástupců starostky Ivan Holeček z ČSSD. „Nemůžu
legitimizovat porušování zákona – hygienické normy, porušování
autorských práv při promítání filmů a podobně. Není dobré dát
společnosti signál, že je dobře porušovat zákony,“ upozornil Ivan
Holeček. Pak už došlo na hlasování a žádné překvapení se nekonalo. Pro
bylo všech dvanáct zastupitelů klubu Žižkov (nejen) sobě, ale jinak nikdo.
Mimořádné zasedání zastupitelstva tak neschválením programu skončilo.
Tedy pro zvolené zástupce, nikoli pro ty, co na radnici přišli podpořit
Kliniku. „Nechte nás mluvit!“ znělo velkou zasedací síní radnice
hromové skandování.

Klinika žije, boj pokračuje, vzkazují squatteři

V té chvíli si lidé z Kliniky museli připadat jak „doma“ a radnice
vypadala jako jimi obsazené území. O to víc, když k nim od předsednických
míst začala promlouvat Tereza Virtová, která měla objekt Kliniky od Úřadu
pro zastupování státu ve věcech majetkových vypůjčený. „Přišli jsme
hlavně vyvrátit lživá obvinění, která jsou proti nám v poslední době
vznášená,“ obracela se i na zbylé zastupitele, kteří ji byli ochotní
poslouchat. „Starostka nikdy nebyla na Klinice, neodpověděla na jediný
náš mail,“ kritizovala Tereza Virtová představitelku Městské části
Praha 3. Za to sklidila velký aplaus od příznivců sociálního centra a po
něm následovalo skandování „Klinika žije, boj pokračuje!“ Velkou
zasedací síň radnice pak opouštěli za zpěvu „V solidaritě je síla,
důkazem je Klinika …“

Budovu s adresou Jeseniova 60, Praha 3 obsadili squatteři koncem roku 2014, po
několika měsících a svolení vlády se jim podařilo objekt si vypůjčit.
Smlouva s Úřadem pro zastupování státu ve věcech majetkových jim ale
vypršela 2. března o půlnoci, přesto objekt odmítají opustit. Podle
ředitelky ÚZSVM Kateřiny Arajmu musí potřebnost budovy pro stát projednat
vládní dislokační komise. Pokud o ni neprojeví zájem nějaká
organizační složka státu, kterou ale samosprávy nejsou, bude prodána.
Koncem minulého týdne úřad požádal policii, aby prošetřila, jestli
nelegálním obýváním Kliniky není porušován zákon. Naopak uživatelé
Kliniky berou neprodloužení smlouvy o výpůjčce jako neochotu úřadů.

Jak jednání reflektují zástupci ASC Klinika:

Choices:
- rozhořčení
- soucit
- jiná
- missing
- strach
- nenávist


Question:
Martin Koller zuří: To je drzost, co po nás chce Turecko. Mají s námi
skrytý záměr. Zapojme se do obrany hranic

ROZBOUŘENÝ SVĚT MARTINA KOLLERA Nové turecké návrhy na řešení
migrační krize, vznesené na summitu lídrů EU, považuje vojenský analytik
Martin Koller za drzost. Chválí cvičení českých ozbrojených složek na
hranicích s Rakouskem a k volbám na Slovensku poznamenává: „Vítězství
pana Kotleby a jeho nacionalistů je jen důsledkem hlouposti a neschopnosti
politických partají, které se označují za demokratické, a přitom
zapomínají, že demokracie znamená vládu lidu, nikoli samozvaných
arogantních elit.“

Jak hodnotit výsledky summitu EU? Kdo koho přetlačil, kdo uspěl, kdo
prohrál, kdo koho, s odpuštěním, přemočil? Jste spokojen s postupem
české delegace?

Článek jsem začal psát v šest ráno a summit podle dosažitelných
informací v té době k žádnému výsledku nedospěl. Můžeme se tedy „těšit“
na cokoli, především z hlediska nápadů kancléřky Merkelové a prezidenta
Hollanda, který vyznamenal saúdského (!) prince Řádem čestné legie za boj
proti terorismu. Výsledky tohoto summitu mohou mít zásadní dopad na
budoucnost civilizované Evropy, kterou naši předkové budovali tisíce let. A
vždy to byla Evropa bez Turecka a bez islámu.

Někdo prozře z bludů z hlediska vlastní inteligence, někdo pod tlakem
reality. Matka desetiletého chlapce, jehož v německém bazénu znásilnil
ubohý, čtyři měsíce sexuálně neukojený muslimský uprchlík patřila
mezi nadšené multikulturalistky zuřivě pomáhající ubohým uprchlíkům a
urážející vlastenecké spoluobčany. Její prozření bylo drsné, ale
zasloužené.

Kancléřka Merkelová nemá děti a tudíž ani budoucnost, naštěstí.
Možná proto ji budoucnost německého ani jiných národů Evropy nezajímá.
Ani předpokládaná inteligence vědecké pracovnice jí k prozření
nepomůže. Zato výsledky nového vlasteneckého politického subjektu
Alternativa pro Německo (AfD) multikulturní eurorasisty v čele s Merkelovou
pravděpodobně netěší.

K tomu nešťastnému klukovi a úchylnému muslimskému prasákovi je třeba
dodat ještě jedno důležité vysvětlení. Ten muslim považoval svůj čin
za legální; a nejen proto, že neměl čtyři měsíce sex. On vycházel z
islámské představy, že v zemi nevěřících si může vzít, co chce. On
jako nadřazený věřící na to má právo, které mu dává Alláh cestou
islámu. To je zásadní problém naprosté většiny současných ilegálů,
ale i mnohých legálních muslimských migrantů, který nechtějí evropští
islamizátoři vidět, natož uznat. Pokud muslim znásilní muslimku, má
problém.

Pokud znásilní nevěřící, problém nemá. Ilegálové přicházejí nikoli
jako vděční uprchlíci, oni přicházejí vládnout a brát si to, na co jim
dal islám právo jako vyvoleným. Přicházejí jako lupiči a násilníci, a
ještě si myslí, že jsou v právu.

Úvodem k hodnocení turecké drzosti ve vztahu k EU a celé civilizované
Evropě je třeba připomenout, že právě Turecko se zásadním způsobem
podílelo na vyvolání války v Sýrii, počínaje syrským „Majdanem“ a
neznámými odstřelovači pálícími do demonstrantů i policistů v Damašku.
V následném období Turecko podporovalo islámské teroristy bojující proti
legálnímu režimu prezidenta Asada. Turecké ozbrojené síly opakovaně
pronikaly na území Sýrie. Tím Turecko vytvořilo prostor pro expanzi
Islámského státu z Iráku do Sýrie a v současnosti i Libye. Nebýt Turecka
a Saúdské Arábie, neexistovala by žádná uprchlická krize a islámská
invaze do Evropy.

Prezident Asad by si již před několika lety poradil s turkmenskými teroristy.
Mrtvých by bylo několik tisíc, což je v tamních poměrech zanedbatelný
počet. Dalších několik tisíc až desítek tisíc turkmenských teroristů a
členů jejich rodin by uteklo do Turecka. Díky Turecku máme dnes v Sýrii
statisíce mrtvých, miliony uprchlíků, hospodářsky zničenou zemi a jsme na
pokraji jaderné války s Ruskem. A turecký prezident přichází do Bruselu a
s gangsterskou drzostí požaduje miliardy eur, hospodářské výhody pro
Turecko a přesídlování milionů nábožensky a etnicky
nepřizpůsobitelných, většinou nevzdělaných a agresivních muslimů do
Evropy.

Drzost Turecka pravděpodobně překročila meze, které jsou schopni akceptovat
i někteří reprezentanti zemí EU. Proto dosud nepadlo rozhodnutí. Turecko se
chová jako neurvalý vyděrač, který stále stupňuje svoje požadavky.
Nejdříve to byly 3 miliardy eur, dnes již 7 miliard a předpokládaný odhad
do budoucna je 7 miliard ročně! Důvodem rostoucí turecké drzosti je ubohá
zbabělost reprezentantů EU a pravděpodobně tlaky z USA. K tomu si můžeme
připočíst náklady na neproveditelnou integraci milionů ilegálů, další
nevratné miliardy mizející na Ukrajině a v Kosovu, sankce proti Rusku a
všemožné humanitární programy na podporu povalečů po celém světě.
Přitom je Evropa zadlužená až po uši. A ještě si někdo myslí, že
Evropa není v krizi a bude líp?

Ze všeho nejdrzejší je turecký návrh, že odveze ilegály z řeckých
ostrovů, ovšem jen ty, kteří tam připlavou v budoucnu. Ty současné by si
měla odvézt EU v rámci tureckého programu přesídlování Syřanů z
Turecka. Zde je třeba si položit zásadní otázku. Proč by se měli Syřané
přesídlovat z Turecka do Evropy a ne do Sýrie? Vždyť tam je třeba každá
ruka k boji proti islámským teroristům a následně na práci při
rekonstrukci země. V Evropě je nikdo nechce, dokonce je nechtějí ani jejich
muslimští bratři v Saúdské Arábii.

Jenže pro Turecko je výhodné zbavit se maxima Syřanů, aby Turci mohli
rozšířit svůj vliv a prostory pro turkmenskou menšinu v rámci obsazení
Sýrie a jejího začlenění do nové Osmanské říše. Některým Syřanům
by se to nemuselo líbit, takže se pošlou pryč. Sýrie měla před válkou
22,5 milionu obyvatel. Jestliže kolem 0,5 milionu jich padlo, nebo bylo zabito
a další údajně 4 miliony jsou uprchlíci, můžeme mluvit o úbytku téměř
čtvrtiny obyvatel. Jenže další jsou Kurdové a Arméni, případně
křesťané, u nichž se počítá s násilným vyhnáním. A další jsou
Turkmeni tvořící základ takzvané umírněné opozice podporované z Turecka.
Počet arabských Syřanů a neturků by se po válce snížil zhruba až o 40%.
A tento prostor se bude snažit zaplnit Turecko.

Takže žádné vracení Syřanů do Sýrie, ale šup s nimi do Evropy. Stejné
je to s Kurdy. Každý kdo není zabit, nebo se nestane Turkem, bude vyhnán,
nejlépe do Evropy. A k vysídleným Syřanům se přidají další početní
ilegálové z Afriky v rámci islamizace Evropy.

Druhou částí úžasného tureckého návrhu je výměna ilegálů dovezených
zpět z řeckých ostrovů do Turecka za uprchlíky v Turecku. Ty by si měla EU
odvézt. EU by si tedy měla odvézt z řeckých ostrovů současné ilegály,
dále si přebírat syrské(?) uprchlíky v Turecku výměnou za ilegály,
kteří se na řecké ostrovy dostanou později, samozřejmě s vydatnou
podporou Turecka a ty všechny usazovat v EU spolu se současnými ilegály v
rámci tureckého programu přesídlování takzvaných Syřanů z Turecka.
Jedná se o turecký návrh na pokračování islámské invaze legální cestou.

Pokud by byli reprezentanti EU k něčemu a plnili svůj základní úkol,
kterým je ochrana životů zdraví a majetku občanů EU, vyrazili by
tureckého prezidenta skrz zavřené dveře, vojensky by uzavřeli hranice s
Tureckem a uvalili na tuto zemi nejtvrdší hospodářské sankce. Turecký
postup, který ohrožuje bezpečnost Evropy, přímo volá po vyloučení
Turecka z NATO. Severoatlantická aliance byla přece ustavena na obranu Evropy,
nikoli pro její ovládnutí násilným islámem! Obzvláště komicky z tohoto
hlediska vyznívá turecký požadavek na pomoc NATO při chytání a transportu
ilegálů. Špinavou práci mají za Turky provádět nevěřící, přestože
Turecko za ni dostane zaplaceno a má k dispozici kolem 800 000 vlastních
vojáků a policistů.

Svoje ozbrojené síly použilo Turecko nedávno ke komedii s několika mrtvými.
Aby se ukázala ochota bránit záplavě uprchlíků ze Sýrie do Turecka,
devět jich údajně turecké ozbrojené složky na hranici zastřelily.
Kupodivu se neozval žádný povyk lidskoprávních organizací nad vraždou
ubohých uprchlíků. Kdyby řecká pohraniční stráž zastřelila devět
ilegálů, došlo by pravděpodobně v Bruselu, Berlíně, ČT a
neziskovkářských organizacích k záchvatu šílenství. Ale ono se
pravděpodobně jednalo o Kurdy, nebo křesťany, kteří nemají na tureckou
nacionálně-islámskou humanitu nárok, takže se na ně lidská práva
nevztahují. Když reprezentantka AfD vyzvala k zastavení ilegální invaze
střelbou, dostalo se jí v Německu označení nacistkou.

V souvislosti s uvedeným ohrožením je opravdu zvláštní požadavek Turecka
na bezvízový styk s EU, případně začlenění Turecka do EU. Samozřejmě
se jedná o realizaci zrůdného programu EuroMed. Po ukončení vízové
povinnosti se budou valit z Turecka do EU miliony muslimů.

Nelze si dělat iluze, že by Turecko něčemu takovému bránilo. Naopak si lze
představit, že turecké pasy dostane kdejaký negramotný Afričan, nejlépe
za peníze ze Saúdské Arábie, aby mohl islamizovat Evropu. Zde je třeba
opět zdůraznit, že Turecko není evropskou zemí z hlediska historie, etnika
ani náboženství.

Turecká politická reprezentace podporuje v rozporu se svými prohlášeními
teroristy v Sýrii; a uprchlíky odtamtud a z jiných zemí směřuje jako
ilegální migranty do Evropy. Zde je třeba zdůraznit, že tito takzvaní
uprchlíci jsou častokrát spojeni s teroristy z Islámského státu a s
takzvanou umírněnou opozicí podporovanou Tureckem a Saúdskou Arábií, tedy
opět s islámskými teroristy.

Turecko tedy zajišťuje rodinám teroristů pobyt v Evropě za peníze
Evropanů, aby se o ně teroristé nemuseli starat a mohli se plně věnovat
boji za islám a Osmanskou říši.

Další početnou skupinu ilegálů tvoří profesionální zločinci z
islámských zemí. Ve všech německých městech pracují skupiny
profesionálních kapsářů a zlodějů. Podle odborníků někteří
vydělají až 30 000 eur za měsíc. Německo se jich prakticky nedokáže
zbavit. Například s Marokem má smlouvu o extradici osob, které dostaly u
soudu trest vyšší než rok, ještě nedávno to byly tři roky. Většina
muslimských kriminálníků se ovšem do této normy nevejde, platí si z lupu
advokáty a mají podporu německých multikulturalistů.

Maroko přebírá zpět méně než 1 % odsouzených zločinců. Část peněz
směřuje i zpět do Maroka. K tomu je třeba přidat ještě kvetoucí obchod s
drogami, který ničí celou Evropu a zásobuje islámské gangy miliardami EUR
ročně.

Dále obchod s porážkami zvířat halal, islámské bankovnictví a
nekontrolované převody peněz systémem havala. Všechny tyto peníze přímo
či nepřímo podporují islamizaci Evropy a islámský mezinárodní terorismus.

Jeden zločin vedle druhého a pachatelé samí muslimové. Ať žije
eurorasismus, pardon, multikulturalismus podle představ Bruselu a Berlína.

Dále je třeba zdůraznit, že za tureckými požadavky je –kromě snahy o
obnovení Osmanské říše počínaje obsazením Balkánu, Sýrie a Iráku –
třeba hledat i obyčejné peníze. O úrovni korupce v Turecku si nelze dělat
iluze, jestliže současná evropská takzvaná demokracie se dá označit za
korupční. V islámských zemích je všemožný bakšiš zcela normální. Ale
turecké vedení musí především ukázat svým občanům světlé zítřky a
podíl na lupu z války v Sýrii. V Turecku je totiž značné sociální
napětí. To se tamním reprezentantům daří tlumit pouze sílící
islamizací spojenou s nacionalismem hodným fašistů a bojem proti Kurdům,
případně jiným národnostním menšinám, mnohdy na úrovni etnických
čistek. Turecko se svojí reálnou politikou stále více přibližuje realitě
fašismu a nacismu jako kombinace ideologie násilí a rasismu.

Různí bojovníci za islamizaci Evropy a turecké zájmy se nám snaží tvrdit,
že Turecko je moderní a prosperující země. To je obyčejná lež. Aby se
průměrná životní úroveň v Turecku dostala na úroveň Bulharska, které
je jednou z nejchudších evropských zemí, muselo by dostat 40 (!) ročních
výběrů daní z celé EU! Turecko je stejně jako Ukrajina vzorovou kolonií
budoucnosti, kde několik oligarchů opírajících se o nacionalismus a
ideologii ovládá obrovský dav bezprávné chudiny. Zisk z lupu v Iráku,
kradené ropy a obchodu s drogami směřuje nejen do kapes tureckých vůdců,
ale něco málo musí dostat i chudina, aby se nebouřila. Válečné
dobrodružství Turecka v Sýrii a Iráku navíc sponzoruje Saúdská Arábie.

Z hlediska drzosti Turecka je třeba opět připomenout jeden zásadní
bezpečnostní faktor. Tím je Lisabonská smlouva. Právě ta omezila možnosti
jednotlivých členských zemí, a tudíž jejich možnost obrany proti různým
formám islamizace nadiktované z Bruselu a Berlína. Ale především se jedná
o program EuroMed, který má integrovat do Evropy země kolem Středozemního
moře, které nejsou členskými státy EU. Kromě Izraele, Černé hory a
Chorvatska se jedná o státy se zhruba 150 miliony muslimů. Vzhledem k
populačnímu boomu jich za dvacet až třicet let bude zhruba dvojnásobek.
Většina z nich je chudá, chudší než Turci, takže budou mít snahu tlačit
se do Evropy. Ve srovnání s realizací zrůdného programu EuroMed je
současná islámská invaze úplná legrace.

V souvislosti s neslavnou Lisabonskou smlouvou je třeba připomenout ještě
jeden důležitý fakt. Prezident Klaus odmítal tuto sebevražednou smlouvu
podepsat. Tehdejší vedení ODS na něj činilo nevybíravý nátlak a dokonce
se objevovaly návrhy na prohlášení prezidenta nesvéprávným.

Svůj podíl na současných bezpečnostních problémech tedy má i tehdejší
reprezentace ODS, ať je již v současnosti stále v ODS, nebo se přesunuli do
ANO. Vedení ODS rovněž dlouhodobě podporovalo snahy Turecka o integraci do
Evropy. A najednou se ODS hlasitě vymezuje proti islamizaci, kterou donedávna
nadšeně podporovala.

Opravdu lze vedení ODS věřit?

Co se týče české reprezentace na summitu, nepředvedla dosud nic, co by se
od ní nedalo čekat. Bezobsažné plky s možností bleskové anální expedice.
Sluhové cizích zájmů čekají, co řekne panstvo z Bruselu a Berlína. Za
vše mluví premiérův názor, že turecký návrh představuje zajímavé
řešení. Opravdu, pane premiére?

Na Slovensku utrpěl volební vítězství Robert Fico, leč do Národné rady
se ,,vecpala" řada subjektů ve velikosti středních či malých stran. Jak
toto dopadne? A propos, neustále slýcháme, že Západu hrozí katastrofa
následkem Brexitu a dalších referend o vystoupení z EU, voleb ve Francii
apod... Lze to brát vážně?

Výsledek slovenských voleb je logický. Je to výsledek společenské
objednávky občanské většiny. Ta se oprávněně cítí ohrožena
islamizací, organizovaným zločinem a chudobou díky politice vedení EU a
mnohých vlastních politických reprezentantů. Odpovídá i současným
volbám v Německu. Body získávají logicky vlastenecké strany. Vítězství
pana Kotleby a jeho nacionalistů je jen důsledkem hlouposti a neschopnosti
politických partají, které se označují za demokratické, a přitom
zapomínají, že demokracie znamená vládu lidu, nikoli samozvaných
arogantních elit.

Vaše úvahy z minulého týdne na téma ,,kudy přes nás budou chodit migranti,
až Bavorsko přivře hranici", se zhmotnily ve cvičení ozbrojených složek
na jižní Moravě, dle Vás ohrožené. Stačí to? Na závěr obecná otázka:
Řada čtenářů se už ztrácí v počtu pokusů o zřízení tzv. domobrany.
Měli jsme tu pplk. Obrtela, následně jiné skupiny... Tak tedy, jak je to
nyní?

Cvičení našich ozbrojených složek lze označit jako pozitivní. Ovšem je
třeba si uvědomit, že máme minimálně kolem 200 km ohrožených hranic a
nedostatek policistů a vojáků, o jejich logistickém zabezpečení nemluvě.
Ani nasazení aktivní zálohy situaci příliš nezlepší. To jsem popisoval v
minulém článku. Dále je zde stále nejasný mandát těchto příslušníků
ozbrojených složek. Musí mít možnost zabránit ilegálům v porušování
zákona a proniknutí na naše území všemi prostředky.

Dále je zde stále ve hře možnost nasazení dobrovolníků s občanských
iniciativ, kteří absolvovali vojenskou službu. V první řadě se jedná o
ČS vojáky v záloze, jimž velí bývalí důstojníci a poddůstojníci. Na
realizaci programu SOS – Stráž obrany státu určená k podpoře ochrany
hranic a strategických objektů pracuje Úsvit a Blok proti islámu.

SOS by podle předpokladu spolupracovala s Ministerstvem vnitra. Vzorem jsou
Švýcarsko a Izrael. Záležitost ovšem není jednoduchá, především z
právního hlediska a pro neochotu současné vlády podpořit vlastenecké
iniciativy.

K osobě pana Obrtela a jeho současných přátel nemám chuť se vyjadřovat.
Na základě praxe vlastní i mnoha zodpovědných členů iniciativy ČS
vojáci v záloze k nim mám negativní vztah. Jen bych připomněl, že
domobrana byla například v Anglii za druhé světové války plně podřízena
ministerstvu obrany a po ukončení ohrožení německým vyloděním část
převedena rovnou do armády.

Představa pololegálních či ilegálních ozbrojených skupin bez vzájemné
koordinace je nejlepší cestou k problémům a následně k likvidaci všech
vlasteneckých branných iniciativ cestou zákona a odzbrojení obyvatelstva.

Choices:
- rozhořčení
- soucit
- jiná
- missing
- strach
- nenávist


Question:
Jaceňukův poradce obvinil vládu ze zničení Ukrajiny a odešel

Hlava Rady podnikatelů při ukrajinské vládě Leonid Kozačenko odešel ze
svého postu. Jeho prohlášení bylo zveřejněno na webu Ukrajinské agrární
konfederace, jejímž prezidentem je.

Kozačenko vysvětlil své rozhodnutí nízkým ratingem vlády Arsenije
Jaceňuka.

Podle Kozačenka, vláda nepodnikla konkrétní opatření pro uskutečnění
reforem a boj s korupcí a rovněž nedostatečně spolupracovala s
podnikatelským společenství.

„Požádali jsme o technickou pomoc v hodnotě téměř tři miliardy dolarů.
Zapojili jsme do práce ve vládě velký počet cizinců, ale nic z toho
nemáme," poznamenal Kozačenko.

Leonid Kozačenko je poslancem Nejvyšší rady za stranu Blok Petra Porošenka.
V letech 2001-2002 vykonával funkci ukrajinského vicepremiéra pro agrární
otázky.

Choices:
- rozhořčení
- soucit
- jiná
- missing
- strach
- nenávist


Question:
Čínské ministerstvo obrany obvinilo USA ze zásahu do politiky Pekingu

Čínské ministerstvo obrany vyslovilo rozhodný protest v souvislosti s
přijetím v USA zákona o návštěvách Tchaj-wanu, který se dá považovat
za zasahování do vnitřní politiky ČLR a hrozbu pro rozvoj vztahů mezi
ozbrojenými sílami Číny a USA, praví se v prohlášení mluvčího
Ministerstva obrany Číny U Qiana.

„V USA byl 16. března podepsán zákon o návštěvách Tchaj-wanu, čínské
ozbrojené síly se rozhodně vyslovují proti," prohlásil mluvčí. Zdůraznil,
že „Tchaj-wan je součástí Číny a tato otázka patří do vnitřních
záležitostí ČLR".

„Je to vážné porušení principu „jedné Číny" a bodů tří
čínsko-amerických komuniké, je to zásah do vnitřní politiky ČLR, který
poškozuje rozvoj vztahů mezi ozbrojenými silami obou zemí," poznamenal
zástupce čínského ministerstva obrany.

Podle jeho slov „čínská strana požádala, aby USA neochvějně dodržovaly
své závazky a napravily příslušné chyby". ČLR také požádala, aby USA
nepřipustily uplatnění bodů zákona, zrušily oficiální vztahy s
Tchaj-wanem, zastavily styk s ozbrojenými silami Tchaj-wanu a prodej zbraní,
aby se dalo vyhnout vážnému poškození vztahů mezi čínskou a americkou
armádou, a rovněž míru a stability v oblasti Tchajwanského průlivu.

Choices:
- rozhořčení
- soucit
- jiná
- missing
- strach
- nenávist


Question:
Zavšivený svět. Jeroným Klimeš už má dost EU a jalových keců:
Šaškování s lidskými právy, uprchlíci terorizují, stát nechrání
poctivé občany

ROZHOVOR Způsob naší demokracie, kdy si menšiny diktují a většina se
musí podřizovat, považuje psycholog Jeroným Klimeš za nešťastný.
Bývalý konzultant pro veřejného ochránce práv a rovněž exporadce
ministra práce a sociálních věcí má už plné zuby Evropské unie,
jalových keců o lidských právech i klamavé, politicky korektní mluvy. Tím,
že se liberálové zastávají slabších, i když nejsou v právu, docílili
jen toho, že v konkrétních případech jsou zavšivené školy, ale v
přeneseném slova smyslu je zavšivená celá společnost.

Neustále se mluví o tom, že je česká společnost rozdělená. Vnímáte ji
také tak, nebo je to podle vás spíše mediální záležitost a snaha těch,
jimž by polarizace vyhovovala, přesvědčit o tom veřejnost?

Naše společnost není jen rozdělená. Ona je ostrůvkovitá. To je problém
blahobytných societ, který je známý už minimálně tři tisíce let jako
babylonský efekt. Úspěšné society se zákonitě rozpadají, protože
ztrácejí společnou řeč. Všichni sice mluví česky, ale jeden druhému
nerozumí. Kdyby tento jev působila nějaká menší skupina lidí, byla by to
dobrá zpráva, protože by se s tím dalo něco dělat, například tu skupinu
eliminovat. Pokud je to ale vlastnost našeho genomu, je to zpráva horší.

Od těch, kteří se jinak často ohánějí demokracií, se ozývá jako v
případě Brexitu nebo zvolení Donalda Trumpa americkým prezidentem
pohrdlivé, že volby rozhodli staří a nevzdělaní lidé z venkova a
menších měst. Dá se vzhledem k dění u nás kolem 28. října a 17.
listopadu soudit, že právě věk, vzdělání a bydliště jsou dělicí
čárou i české společnosti, nebo ji rozděluje něco jiného?

V české společnosti rozhodně nejsou tato kritéria dominantní. Dominantní
je souboj dvou ideologií – liberálně-levicový versus
konzervativně-pravicový. Ten první reprezentuje všelijaké
volnomyšlenkářství a obecně uvolněné mravy. To druhé spíš tíhne k
řádu či náboženství. Ta první vítá každé rozvolnění zavedených
pravidel. Ta druhá to vnímá jako cestu do pekel a je již mnoho let v
defenzivě. Trump je ukázkou toho, že lidé mají už dost toho, co by se dalo
nazvat „lidské právo na vši“.

Cože? Co je to lidské právo na vši?

To mě napadlo tuhle, když moje žena přišla s větou: „Ve škole v
Újezdě nad Lesy jsou zase vši.“ Já říkám: „Jak zase? Snad stále
ještě...“ Prostě co jsme se přistěhovali do Újezdu nad Lesy, neustále
slyším, že ve škole jsou tací či onací parazité. Prostě by stačilo
nakoupit lupy a mikroskopy a mohli bychom újezdskou školu vyhlásit za
největší českou, státem chráněnou zoologickou zahradu havěti do půl
centimetru.

A že vám skáču do řeči, proč to nejde?

Protože právníci si vymysleli lidská práva. Dřív to bylo ještě rozumné
právo na život. Dnes to v praxi znamená, že školník s jednou „pančelkou“
se nemohou postavit do dveří a zkontrolovat všem dětem hlavy, ty zavšivené
šlechtitele parazitů poslat domů a následně poslat zprávu na OSPOD, že
tito rodiče zanedbávají řádnou péči o děti. Místo toho všichni
slušní rodiče, a že jich v Újezdě není málo, neustále kupují
odvšivující přípravky na děti. Já se raději ani neptám ženy, kolik
tisíc jsme za ně za ty roky už zaplatili.

Jediné, čeho volnomyšlenkáři dosáhli se svými lidskými právy za
poslední čtvrtstoletí tzv. demokracie, je zavšivit všechny základní
školy v České republice a každému dítěti garantovat, že buď bude mít
celé dětství vši, nebo celé dětství bude koupat hlavu v šampónu proti
vším.

Tak podle toho, co povídáte, to u dětí platí doslova. Ale v ostatních
oblastech to určitě myslíte jen jako metaforu, ne?

Ano, přesně tak. Nedávno jsem poslouchal v rádiu písničku nějakého
metrosexuála, který se chlubil: „Zastávám se slabších, i když nejsou v
právu.“ U této věty mi zatrnulo, protože to přesně vystihuje přístup
liberálů k životu. Dvě tři sociálně slabší rodiny terorizují svými
parazity zbytek Újezdu. Liberálové se jich zastávají, i když nejsou v
právu, takže nejde jim zkontrolovat zavšivenou hlavu, kterou si ostatně
fotí jejich spolužáci na mobily. To je podle právníků nepřiměřený
zásah do jejich tělesné integrity. Tak kvůli právu na integritu všechny
děti v celém Újezdě musejí být zavšivené, to ale podle stejných
právníků už není zásah do tělesné integrity. Ve Francii pár uprchlíků
kolem ilegálních táborů terorizuje okolní starousedlíky, ale vláda se
jich zastává ze stejného důvodu – šaškuje s lidskými právy. To platí
pro většinu menšin.

Co podle vás ještě tolik bije do očí v české společnosti?

Například jde o chronické neplatiče, kteří mají – řekněme – deset
exekucí. Těch je v České republice kolem sta tisíc! Ano, slyšíte
správně, naplnili by celou Olomouc. Ti systematicky a nevyhnutelně okradou
každého, kdo s nimi má cokoli do činění. Proč se nezavedou veřejné
registry těchto lidí? Proč nejsou omezeni na způsobilosti v nakládání s
penězi? Proč nemají stanoveného finančního opatrovníka, který by jim
spravoval finance, když to sami zjevně neumějí? Proč nejsou ustanoveni
zvláštními příjemci sociálních dávek? Proč se jim nevyplácí podpora
každý den v drobných částkách, které nemohou rozfofrovat za dva dny?

Zadržte, ale určitě by se našli tací, co by nám oběma vysvětlili, proč
něco takového zavést nelze.

Tak technicky by to všechno šlo, ale právně se to nesmí, neboť by to prý
bylo proti lidským právům. A tak tato menšina terorizuje všechny, kteří
je ubytují, všechny, kteří jim chtějí prodat třeba ojeté auto, všechny
prodavače, kteří jim nabídnou cokoli na splátky. Stát svým liberálním
přístupem nechrání své poctivé občany před nepoctivými. Stát pod
praporem lidských práv nechá ožebračovat své poctivé občany nemocnými
lidmi, kteří neumějí zacházet s penězi, zavšiví děti čistotných
rodičů, při rozvodech nechá bezbranné děti napospas pěti procentům
psychopatických rodičů. Proč? Protože nikdo neví, kam se poděla
prezidentská standarta, na které se skvělo: „Pravda vítězí.“ Zůstaly
nám jen rudé trencle s nápisem: „Zastáváme se slabších, i když nejsou
v právu“.

Připomínka té akce mě přivádí k následující otázce. U nás Miloš
Zeman, ve Spojených státech nově Donald Trump, v Rakousku se může
příští měsíc přidat Norbert Hofer, jasnou favoritkou prvního kola
prezidentských voleb, které se budou na jaře konat ve Francii, je Marine Le
Penová. Co je důvodem pro to, že největší podporu získávají v různých
zemích lidé, jimž je politická korektnost na hony vzdálená?

Ano, lidé mají dost práva na vši, a proto také mají dost politické
korektnosti, čili zásady: „Nenazývejme věci pravým jménem.“ Když
chcete adoptovat dítě, tak se v jeho papírech například dočtete: „Dítě
je lehce mentálně retardované.“ Rodiče si řeknou: „No co, nemusí být
génius. Já také nejsem žádný lumen.“ Jenže pak za pár let zjistí, že
„lehká mentální retardace“ je politicky korektní označení toho, čemu
se dříve říkalo debilita. Takže doma jim kvete dítě na úrovni Otíka z
Vesničky mé střediskové: „Tak jsem slyšel, že jsi tomu Pražákovi
načechral sloupek...“ Tomu se politicky korektně říká „lehké problémy“.
Tomuto klamnému uvažování podléháme i my, profesionálové. Jednou v
poradním sboru ministra práce a sociálních věcí jsme takto málem
přehlédli střední mentální retardaci, čili imbecilitu, o řád těžší
poruchu, a to tam sedělo devět kovaných odborníků na náhradní rodinnou
péči. Kdyby se to dítě dostalo do rodiny, která žádala zdravé dítě,
tak bychom jim nikdy nevysvětlili, že jim to devět odborníků neudělalo
naschvál, aby se toho imbecila zbavilo, že se to stalo jen kvůli
zavádějící politicky korektní mluvě. Prostě lehce přehlédnete větu
uprostřed souvislého textu „dítě je středně mentálně zaostalé“.

Ta politická korektnost tedy nejen dělá společnost pokryteckou, ale škodí,
jak vás tak poslouchám, i profesně?

To, co jsem řekl, je i odpověď na problém politicky korektní mluvy.
Otíkovi ve zmíněném filmu nepomohli liberálové tím, že mu řekli: „Ty
Otíku, nejsi debil, ty jsi jen lehce mentálně retardovaný.“ Naopak,
pomohli mu ti lidé, kteří ho měli rádi, i když mu – jako pan Pávek –
občas do debilů nadávali. Stejně tak soudci a právníci mají rádi jen
svá lidská práva, ale děti nám nechají zavšivit a nás samotné nechají
okrást nesvéprávnými lidmi. Myslím, že mnoho lidí považuje tento způsob
demokracie za nešťastný a mají – stejně jako já – už plné zuby
Evropské unie, jalových keců o lidských právech i klamavé politicky
korektní mluvy.

Choices:
- rozhořčení
- soucit
- jiná
- missing
- strach
- nenávist


Question:
Český PEN klub kritizuje Zemana za útoky na média a vyzývá ho k omluvě

České centrum mezinárodního PEN klubu kritizuje prezidenta Miloše Zemana za
jeho výroky vůči médiím v inauguračním projevu. V prohlášení, které
dnes PEN klub zaslal ČTK, organizace označuje prezidentovo vyjádření za
útok na svobodu slova. Zemana vyzývá k tomu, aby se za své výroky omluvil.

Zeman ve čtvrtek v inauguračním projevu obvinil veřejnoprávní Českou
televizi a některá média vydavatelského domu Economia z toho, že
manipulují veřejným míněním. Česká televize i Economia se proti
prezidentovu tvrzení ohradily.

Český PEN klub dnes připomněl, že Zeman svá tvrzení nepodložil
žádnými důkazy. „Vnímáme prezidentova slova nejen jako hrubý útok na
svobodu slova, ale také jako vytváření nenávistné atmosféry vůči
novinářům. Na Slovensku podobné tendence vedly k vraždě dvou mladých
lidí,“ připomněl PEN klub únorovou vraždu slovenského novináře Jána
Kuciaka a jeho snoubenky.

„Žádáme prezidenta Zemana, aby své postoje vůči novinářům
přehodnotil a aby se veřejně omluvil napadeným médiím,“ uvedl PEN klub v
prohlášení.

PEN klub sdružuje spisovatele, vydavatele, překladatele, publicisty,
literární vědce i kritiky. Vůči Zemanovi vystoupil kriticky i v minulosti.
Loni v květnu v souvislosti se Zemanovým vystupováním vůči tehdejšímu
premiérovi Bohuslavu Sobotkovi (ČSSD) ve sporu ohledně odvolání
tehdejšího ministra financí Andreje Babiše (ANO) z vlády PEN klub uvedl,
že prezident přispívá ke snižování obecného povědomí o lidské
slušnosti a míry vkusu.

Choices:
- rozhořčení
- soucit
- jiná
- missing
- strach
- nenávist


Question:
Nářez od komunisty Ondráčka: Kecy Halíka a povalečů z kaváren mi jsou
ukradené. Jako většině lidí. V USA zatýkali stoupence Clintonové. "Havloidi"
nekřičí, asi ještě nedostali nové noty

ROZHOVOR „Ta mediální masáž, ty zmanipulované průzkumy veřejného
mínění a to hraní si na elity, které všemu rozumějí a proto mají právo
nám říkat, co si máme myslet – se prostě už zajídají,“ popisuje
situaci po volbě amerického prezidenta poslanec KSČM Zdeněk Ondráček.
Podle něj byla volba prezidenta v USA ryze záležitostí Američanů, a tak
nevidí sebemenší důvod, proč by se měl z výsledku radovat nebo smutnit.

Lze předpokládat, že se svět po vítězství Donalda Trumpa v amerických
prezidentských volbách určitým způsobem změní? Radujete se vy osobně z
výsledku hlasování? V čem pro vás vzbuzuje rozhodnutí amerických voličů
naději, a v čem naopak strach?

Ano, to předpokládat lze. Je jen otázkou jak, v čem a zda to bude pro svět
přínosem, nebo naopak pohromou. Volba prezidenta v USA je ryze jejich
záležitost a nevidím sebemenší důvod, proč bych se měl z výsledku, tedy
z výhry nebo prohry toho či onoho, radovat nebo smutnit. Americký volič
rozhodl a nám nezbývá než to respektovat a snažit se, aby vzájemné vztahy
mezi našimi národy byly na přijatelné, vzájemně vyvážené úrovni. Tak
tomu podle mě doposud není a Česká republika, respektive její političtí
představitelé, si hrají na sluhy, lokaje a předhánějí se, kdo více ohne
svůj hřbet. Mimochodem – to, abychom měli přátelské vztahy, neplatí jen
pro nás a USA, ale pro všechny státy světa.

Naději vidím v tom, že Donald Trump nebude dělat tak válečnickou politiku,
jakou dělali předchozí prezidenti, byť se tvářili, že jsou demokraté.
Jenže ten jejich export demokracie stál životy desetitisíců a statisíců
lidí na celém světě. Strach by mohl nastat, kdyby se Sorosovi a další
válečnické pakáži podařilo přesvědčit Trumpa, že je třeba vykopat
válečnou sekeru. Jako optimista budu věřit, že k tomu nedojde.

Po celém světě se šíří názory, které u nás reprezentuje například
Tomáš Halík. Tvrdí, že vítězství Donalda Trumpa pro něj byl šok, a že
je to tím, že nevzdělaní lidé jsou manipulovatelní. Prý nejsou schopni
vnímat fakta, propadají se do nenávisti v důsledku nechuti k uprchlíkům,
homosexuálům a komukoliv odlišnému. Jenže další názorový proud říká,
že politici tak dlouho vnucovali lidem něco, co nechtějí, ať už se jedná
o práva menšin anebo toleranci k imigrantům, že už těchto názorů mají
dost. Kdo má pravdu?

Škoda, že pana Halíka z toho šoku neklepla pepka. Ne, vážně. Kecy pana
Halíka a dalších povalečů z kaváren mi jsou ukradené a jsem rád, že to
mám stejně jako většina našich spoluobčanů. Ta mediální masáž, ty
zmanipulované průzkumy veřejného mínění a to hraní si na elity, které
všemu rozumějí a proto mají právo nám říkat, co si máme myslet – se
prostě už zajídají. Není to vzpoura nevzdělaných lidí, právě naopak,
je to vzpoura rozumu. Prostě se ukazuje, že lidé už mají dost všech těch
nechutných exhibic homosexuálů a dalších menšin, stejně tak jako těch
několika blbečků z televizních reklam.

Lidé chtějí žít život, o kterém si mohou z větší části rozhodovat
sami a ne jen přežívat a čekat, co komu odpadne od stolu. U nás mají tu
výhodu, že mnozí znají, co to je žít v důstojných podmínkách, kdy si
byli téměř všichni rovni, byť to mnozí nechtějí slyšet nebo to
zesměšňují.

Blíží se volby v Německu, ve Francii i v Rakousku. Do jaké míry může
nastat, že kandidáty typu Trump budou volit i lidé v Evropě? Bude politický
mainstream přinucen otočit kormidlo?

To, jak se vyvíjí situace – zejména ta bezpečnostní – v západní
Evropě, dává předtuchu, že lidé začnou volit ty politiky, kteří jim
budou nabízet jednoduchá a rychlá řešení jejich problémů. To je ta
lepší varianta, že to bude formou voleb. Druhá varianta je, že to budou
samozvaní vůdci a půjde to rovnou z ulice, a to přes dlažební kostky a tak.
V každém případě to bude znamenat nárůst nacionalismu a xenofobie, což
může v konečném důsledku vést až v rozpad neslavné EU. Současné
vedení EU totiž ještě nepochopilo, že v evropské lodi je díra, loď
nabírá vodu a čára ponoru je již blízko. Na palubách vyšších tříd se
stále tančí. Když tak někdy vidím ty no-go zóny, mám důvodnou obavu,
aby to neskončilo třeba občanskou válkou.

V USA se objevily bitky a protesty, protože spousta lidí nedokáže přijmout
osobnost nového prezidenta. A nemusíme chodit daleko – i u nás určitá
vrstva společnosti prezidenta Miloše Zemana snad až nenávidí. Může
skončit situace násilím v ulicích?

Tak zaprvé. Ti protestující v některých městech USA jsou dobře placeni,
aby protestovali. Stoupenci demokratické kandidátky přece mohou demokraticky
vyjádřit, že nesouhlasí s demokratickou volbou protikandidáta a pokud
nebude u moci demokratka, tak májí právo užít i násilí. To je americké
pojetí demokracie. Mám ale informace, že tamní policie už pozatýkala
několik desítek demonstrujících, kteří po policistech házeli pyrotechniku.
Trochu jsem očekával, že naši „havloidi“ budou křičet o policejní
zvůli, ale zatím mlčí. Asi se ještě nevzpamatovali z té volby Donalda
Trumpa nebo ještě nedostali nové noty, jak mají nyní reagovat.

Když si vzpomeneme na to, jak bylo veřejné mínění směrováno ještě
před dvěma lety, nebylo vůbec přijatelné přistupovat k složitému
problému migrace způsobem, jaký teď zcela otevřeně prosazuje Trump. Jakou
odezvu můžeme v tomto směru očekávat v Evropě a v ČR?

Migrace je globální problém, který nebude snadné vyřešit a v podstatě
ani vyřešit nejde. Ta současná vlna, která postihuje a pustoší Evropu,
má dvě příčiny. První z nich je kolonialismus západních států vůči
zemím v Africe, kdy to tam desítky let ekonomicky plundrovali a obyvatelé
těch postižených zemí nyní cítí oprávněnou potřebu jít do té Evropy,
do těch zemí, jejichž jazyk ovládají. Cílovými zeměmi jsou třeba
Francie, Anglie, Španělsko či Nizozemí.

Druhou příčinou pak je snaha o nesmyslný export amerického pojetí
demokracie a vyvolaná řada barevných revolucí. Tady jsou hlavním viníkem
zejména USA a další vazalské státy. Vše to vojensky zastřešuje
válečnický pakt NATO, jehož jsme bohužel také členy a tak máme i svůj
podíl na tom vývoji tam. Ve jménu demokracie se neštítíme ani lží.
Nějakého toho teroristu si za oceánem sami vychováme, to aby bylo s kým a
proti komu bojovat. Ve vedených konfliktech není důležitý výsledek, ale to,
že se všem stranám dodávají zbraně a oni za ně platí. Do takovýchto
válkou zmítaných zemí pak stačilo dát jen impuls, že Evropa má
otevřenou náruč a hloupá slova Frau Merkel „My to zvládneme“ – to
nás dovedlo tam, kde jsme. Ti chytřejší už vědí, že to nezvládneme, a
tak se na různých místech znovu začínají stavět zdi a ploty. Ty to však
nevyřeší.

V době sčítání výsledků hlasů při volbě amerického prezidenta to
vypadalo, jako by Českou televizi výsledek zcela překvapil. Jak zvládají
informovat o volbě lídra světové velmoci média, ať už veřejnoprávní
nebo soukromá? Myslíte si, že postupně zkusí hledat jiný přístup, že
nebudou tolik proimigrační a podobně? Začnou být shovívavější i vůči
názorům, které hlásají například nulovou toleranci vůči menšinám či
imigrantům?

O České televizi, kvalitě a nezávislosti jejího vysílání, nemám valné
mínění. Pro mě je jejich zpravodajství novinářská žumpa a ta se plně
projevila právě i při komentování voleb v USA. V době, kdy informace
obletí svět v řádech vteřin, kdy jsme měli možnost vidět přímé
přenosy amerických TV a aktuální počty hlasů pro kandidáty, u nás byla
tato čísla o desítky nižší a komentátoři stále říkali, že se to
ještě může změnit. Velice zajímavé byly i výběry komentátorů ve
studiu, kdy jakoby náhodou všichni stranili Hillary Clintonové a osočovali
Donalda Trumpa. O to zábavnější byly jejich výrazy, kdy už bylo jasné,
že Trump bude dalším prezidentem USA. To mi přišlo, že žvýkají citrón
a docela jsem jim to i přál.

Jak jsem již zmínil, nevěnoval jsem volbě prezidenta USA žádnou
mimořádnou pozornost a tak vlastně ani nevím, jak informovaly ostatní
soukromé televizní stanice. Jednostranná propaganda, lži a nenávist, kterou
média šíří, však naučila mnoho lidí vyhledávat si informace i jinde,
což je dobře. Ukazuje se tak, že nejsme národ hlupáků, které si může
někdo vodit jak ovce. Nevěřím, že se média v brzké době změní a že
začnou vysílat objektivní a vyvážené zpravodajství. Podívejte se jen na
příklad toho, že veškeré dění vládnoucích stran komentují zejména
zástupci dvou marginálních pravicových politických stran, zatímco
představitelé KSČM, jako nejsilnější opoziční strany v Parlamentu, tuto
možnost dostávají jen sporadicky.

Trump vysílal poměrně pozitivní signály vůči Rusku, vyjádřil se i k
dění v Sýrii. Řada republikánů má ale postoj odmítavý. Jaký postoj
převáží, a jaký byste si přál, aby převážil? Mimochodem, v Moldavsku a
v Bulharsku teď vyhráli proruští kandidáti. Spousta lidí na Ukrajině se
bojí toho, že směr politiky USA bude spíš orientovaný na vnitrostátní
problémy USA…

Pro mě nejsou důležitá slova a signály, ale až činy. Barack Obama, když
kandidoval a stal se prezidentem, tak také říkal, že zruší americkou
věznici Guantánamo na Kubě, a kde je výsledek na konci jeho druhého
volebního období? Samozřejmě Trumpovy výroky směrem k Rusku, ale i k
Ukrajině či dokonce k Srbsku vnímám, musím říci, že si jich vážím,
ale až další doba ukáže, jak byly vážně myšleny a zda se promění i v
činy. Sama možná víte, že se o dění na Ukrajině, zejména na Donbase,
zajímám a že jsem tato území jen v letošním roce již dvakrát
navštívil. Velmi bych proto uvítal, kdyby USA a Rusko našly společnou řeč
a podařilo se přimět obě strany ke klidu zbraní a k trvalému míru v této
oblasti. Jedině tak se mohou začít naplňovat dohody uzavřené v Minsku.

O prezidentských volbách v Moldávii i v Bulharsku samozřejmě vím. Vůbec
však nechápu, proč média musí spekulovat o tom, zda nový prezident
Moldávie Igor Dodon nebo nový prezident Bulharska Rumena Radeva jsou tzv.
proruští či prozápadní. Proč si stále myslíme, že západní politika je
správná a ta východní, chcete-li ruská nebo čínská, špatná? Nemůže
to být právě naopak? Myslím, že obě zmiňované země mají po rozpadu
SSSR, resp. východního bloku mnoho svých vnitřních problémů, které je
třeba řešit. Pokud k tomu volba nových prezidentů přispěje, tak to bude
jedině dobře a je přece úplně jedno, zda je prezident tzv. proruský či
prozápadní. Politika je jen jedna, dobrá anebo špatná, a o tom hodnocení
rozhoduje volič. Je více než zřejmé, že ani jeden z nich to nebude mít ve
své funkce snadné. Oběma přeji úspěch, stejně tak jako lidem daných
zemí, které jsem obě několikrát osobně navštívil.

Ve čtvrtek vzpomeneme na 17. listopad 1989. Zkusme situaci u nás shrnout:
Když Václav Havel říkal, že musí pravda a láska zvítězit nad lží a
nenávistí, kdo u nás momentálně šíří pravdu a kdo tady lže? Kdo
šíří společenské smíření a kdo nenávist?

Jestli po sedmadvaceti letech a totálním rozkradení téměř veškerého
národního bohatství ještě někdo věří na ty kecy o pravdě a lásce, tak
mi ho je líto. Lásky, přátelství, ale i vzájemné úcty a ohleduplnosti je
mezi lidmi stále méně, svoje místo si našla zloba a nenávist. A pravda? Ta
se u nás dá dokonce i koupit. Někdy přemýšlím, zda je vůbec pravdivý
ten nápis na prezidentské vlajce. Ano, zkusme situaci u nás shrnout. Článek
7 Ústavy říká, že stát dbá o šetrné využívání přírodních zdrojů
a ochranu přírodního bohatství. A realita? Vodu vlastní Němci, Francouzi,
Španělé a Italové. Uhlí jsme doslova darovali Bakalovi a mafiánům z
Mostecké uhelné, zemní plyn a ropu vlastní Komárek, a takto bych mohl
pokračovat ve výčtu dalších několik řádků. Jediné, co nám ti šíbři
neprodali nebo neukradli pod nosem, je vzduch, ale možná to bude jen proto,
že na to ještě nepřišli. Jestli se tedy chystáte slavit 17. listopad, tak
já osobně jedině jako Mezinárodní den studenstva.

Choices:
- rozhořčení
- soucit
- jiná
- missing
- strach
- nenávist


Question:
Stanislav Novotný: VŘSR

Je jí 100 let - tzv. Velké říjnové socialistické revoluci. Desítky let
jsme poslouchali kánonické nesmysly o osvobození proletariátu z jeho okovů.
O položení základů ráje na zemi.

Všechno se to mělo stát v zemi, kde byl proletariát marginální a kde jej
bylo nutno vytvořit zbídačením rolníků a rudým terorem. V zemi, kde musel
Lenin v Dubnových tezích přepsat marxismus, aby realizoval to, co se dle
základního teoretika nového světa, nemělo v Rusku vůbec uskutečnit.

Ale proč takový obrat? Proč Lenin musel dojít k závěru, že v „v
nejslabším článku imperialistického řetězu“ dojde ke změně. Protože
byl zaplacen. A dobře. Byl zaplacen německou vládou a jeho financování,
stejně jako financování celého revolučního cirkusu nedobrých klaunů,
zařídil jistý I. L. Gelfand (krycí jméno Parvus). A nejenom on, byla zde
celá plejáda lidí, u nichž je dosti patrné, že upřímné přesvědčení
bylo pro ně méně důležité, než peníze. Však také obsadili posty
rudých komisařů a zrazovali to nejdůležitější – lidi. Mezi nimi
samozřejmě vysoko ční L. D.Trockij.

Rusko bylo revolučně vydrancováno. Mnoho z těch, kteří neměli ani
ponětí o nutnosti jakési revoluce, bylo zavražděno. Do USA odjely lodě se
zlatem, často importovaní revoluční funkcionáři platili obilím či
kožešinami jenom proto, aby se to prokazatelně hmatatelně cenné dostalo do
těch správných rukou. A hlavně koncese! Zaplatili jsme vám, tak předejte
nemovitosti, infrastrukturu, suroviny. Jak prosté. Rozdělit si staré Rusko a
oligarchicky bohatnout.

Ale svět není tak jednoduchý. Vznikl SSSR a udržel se. A do značné míry
Západem vytvořený SSSR se zkonsolidoval jako supervelmoc, vyhrál válku a
vyvezl revoluci, kterou vlastně zaplatil z naprosto zištných a mocenských
důvodů úplně někdo jiný. Dovezl ji i k nám a bylo nám z toho dost smutno.
Ale vyrostla také Amerika. Vyvažovala, soupeřila a nakonec vyhrála. Ale
došla k závěru, že velká bere vše, a to také nebylo dobré.

Kde jsme vlastně na té šachovnici teď? Filosof Ivan Soloněvič říká, že
revoluci dělala v Rusku druhořadá inteligence posledních 100 let, popř.
advokáti 4. řádu jako byl Kerenskij. Nebyli to tedy géniové jako
Dostojevskij či Mendělejev. Ty by to ani nenapadlo. A Soloněvič dokonce
litoval, že vedle Mauzolea nestojí socha neznámého profesora. Chtěl tím v
podstatě říci: pomník člověku, jenž nikam nedohlédl. Jak trefné.
Dávejme, prosím, větší pozor na ty naše „myslitele“ a zkoumejme jejich
finanční zdroje. Trockistů a jejich barevných revolucí už bylo opravdu
dost.

A také si dávejme pozor na majdany všeho druhu. Na počátku zní věty
opojně, někdy i múzicky. Ale pak zjistíte, že den demonstrace pro
nezaměstnaného účastníka protestu na Majdanu stojí 100 USD. A že
Angličané platili své hochy už v únoru 1917. No a náhle za vás někdo
prodává lithium, vyváží černozem, zbavuje vás potravinové
soběstačnosti či vlastní energetické politiky. Říká vám s kým smíte a
s kým nesmíte obchodovat. A hlavně, že tu vládu za vás zařídí sám. A
co ty naše zlaté ziskovky živené zvenčí? Chcete je? Revolucionářům
také plynuly ze zahraničí značné sumy. A stačily na to, aby rozvrátily
armádu a nakonec celý stát.

Tak bohužel vypadá normální svět. Všude nástrahy, protože mocenské
skupiny bojují, státy bojují, jedinci bojují. Pravda, není na to hezký
pohled, ale je to tak. Bezmezně věřit svým politickým spojencům, nechat se
jimi zkorumpovat či vydírat a vydávat tak všanc ty, které představuji a
mám i chránit, je trestuhodné. Jidášova agenda má vždy jen jedno
vyústění.

Po východních převratech stála Ruská federace dlouho na hanbě, ale dala se
opět dohromady. Není to už SSSR a nemůže mít dřívější ambice. VŘSR
je v Rusku mementem a bojování ideologicky minulých válek nedává z naší
strany žádný smysl. Buďme především na své straně. Jsme Češi a
Středoevropané. Vrátili jsme se tak trochu do bismarckovských dob a musíme
najít sami sebe. VŘSR je pryč a my máme vlastní zájmy.

VŘSR zvítězila mj. také proto, že car Mikuláš II. nebyl schopen jednat
jako vůdce. Vydával se za hospodáře země, ale když bylo nutno řešit
kopec sociálních a strukturálních problémů po roce 1905, nastrkoval jiné
figury. Nebyl schopen čelit anarchistickému terorismu, řádění cizích
tajných služeb a nebyl schopen postavit se za svého nejlepšího premiéra
Petra Stolypina. Prakticky jej tak vydal atentátu napospas.

Co vám to připomíná? I my máme premiéra a ministry. Ale toho současného
prvního z prvních nepošlete v noci samotného ani na suchý záchod v lese.
Ale kde je ten, kdo ponese odpovědnost, kdo se popere za skutečné české
zájmy, za dobré vztahy k velmocem i našim sousedům, kdo nebude bojovat cizí
ani minulé války. Potřebujeme vládu, která zastaví další dehonestující
kolonizaci ČR. Dámy a pánové v politice, myslete na občany a sestavte
takovou vládu. Na nic se nevymlouvejte. Je to jednoduše vaše práce. V Rusku
se hrálo mnoho her, Rusko dokonce vítězilo ve válce a náhle přišel
rychlý konec. A Němci zase zaplatili revolucionáře proto, aby vyhráli I.
světovou válkou, ale nakonec jí prohráli. Málokoho z tehdejších hlavních
protagonistů napadlo, jak šílené následky ponesou za svou bohorovnost. A vy,
kteří máte tu možnost, naznačte i bruselským, že žádný strom neroste
do nebe.

Choices:
- rozhořčení
- soucit
- jiná
- missing
- strach
- nenávist


Question:
Vlivný byznysmen z Afghánistánu: Zeman je můj prezident. Kdo nechá rodinu
ve válce a uteče, stojí za pěkné ho*no. A toto nyní dělá Dan Landa

ROZHOVOR Proč sklízel film Lída Baarová tak drsnou kritiku? Souvisí to s
tím, že se režisér Filip Renč přátelí s prezidentem Milošem Zemanem, a
dokonce z jeho rukou dostal státní vyznamenání? A co Zemanova zahraniční
politika, plán boje proti terorismu a migrační krize? Na takové otázky v
interview pro ParlamentníListy.cz odpovídal vlivný byznysmen a filmový
producent afghánského původu, prezident Česko-afghánské smíšené
obchodní komory v ČR Fawad Nadri.

Začněme filmem Lída Baarová, který vaše agentura produkovala. Ihned po
premiéře se začala valit vlna kritiky od nejrůznějších lidí. Není film
tak dobrý, jak se očekávalo? Nebo čím si to vysvětlujete?

Zaprvé chci říct, že je to film o české občance, o jejím osudu, lásce.
Říká se, že láska je slepá, a tohle byl ten případ. My ukazujeme
lovestory, není to dokument. Důležitým faktorem k posouzení je
návštěvnost občanů. Podívejte se, kolik lidí už film vidělo! Kdyby
všechno stálo za nic, jak říkají kritici, byl by to snad takový úspěch?
Kritici říkají, že hudba je špatná… Sakra, pan Ondřej Soukup snad
udělal blbou hudbu? Kolik toho ti kritici vytvořili, že si dovolují
vystupovat tak ostře? Místo toho, aby byli rádi, že jde o českou produkci,
tak nadávají. Film pojede do Německa, do Rakouska. Pak budou sedět na prdeli,
až budeme na Berlinale nebo v Americe. Lída Baarová je film na evropské
úrovni. Ukazujeme v něm osudy lidí, ukazujeme i to, co nacisté páchali.
Není to ale film o Hitlerovi, není to film o nacistickém Německu, jde o osud
jedné jediné dámy. Pro mě je důležitá návštěvnost. Za prvních
dvanáct dní vidělo film 260 tisíc lidí a do konce února to bylo už 356
tisíc lidí v České republice a 65 tisíc lidí na Slovensku.

Je to ohromný úspěch, obrovská návštěvnost je i v malých městských
nebo vesnických kinech. Lidé, kteří normálně do kina nechodí, se zvedli a
šli na Lídu Baarovou. Proč ti „kritici“ teda chodí do kina, když hned
od začátku věděli, že je všechno špatně? Podle nich je špatná kamera,
špatný zvuk, špatná hudba, špatní herci… Takže Karl Markovics nebo
Gedeon Burkhard jsou špatní herci?! Je to závist, nic víc. Oni jen
vyčítají, nadávají a sami nikdy nic nevytvoří. Naopak třeba pan
prezident byl velice spokojen, ministr kultury byl spokojen. Lída Baarová je
vynikající, perfektně propracovaný film evropského formátu s českou
produkcí a českým režisérem.

Někteří za tou drsnou kritikou filmu viděli ještě jiný důvod –
skutečnost, že ho natočil Filip Renč, kterého vyznamenal prezident
republiky, má s ním přátelské vztahy a mezi umělci nepatří k „hlavnímu
proudu“…

Ano, na tom bude hodně pravdy. Ale je to k pláči. To, že pan prezident
někoho vyznamená, tak už je předem odsouzen ve všem, co dělá? Je to
neskutečná závist a nenávist, ať se tím užírají sami, ale neotravují
okolí. Pana prezidenta by měli uctívat! Jednou je to český prezident, tak
ho mají uznávat. Já ho uctívám, vážím si ho, mám rád jeho názory. Je
to člověk se zkušenostmi, který hájí zájmy vlastního národa a tak to
má být. Nikdy nepochopím, když někdo vykládá, že Miloš Zeman není jeho
prezident. Ať odevzdá občanství a jde třeba do Maďarska!

Když přišla řeč na prezidenta Zemana, zastavme se u některých jeho kroků.
Řada kritiků mu vyčítá jeho způsob zahraniční politiky, například
vztahy s Čínou nebo to, že jezdí častěji na Východ než na Západ.
Přitom ale po návštěvě čínského prezidenta v Londýně, kde ho královna
přijala s nejvyššími poctami, se u nás kritika britské panovnice neozvala.

Zahraniční politiku dělá pan prezident na výbornou. Vím to díky
Afghánistánu. Poté, co ho pan prezident navštívil, podepsalo české a
afghánské národní muzeum dohodu a výsledkem je aktuálně probíhající
výstava o Afghánistánu. Pan prezident někam přijede, otvírá dveře
podnikatelům, bojuje za české obchodníky, za české národní zájmy, a
tím i za české občany. Podívejte se, jak vynikající vztahy s Čínou teď
máme. Mnoho západních zemí by dalo všechno, aby měly tak dobré vztahy
jako my. Kamkoliv přijdete, chtějí mít dobré vztahy s Čínou. A my to už
máme a ještě k tomu na přátelské úrovni.

Jak vnímáte kontinuální kritickou kampaň, která proti Miloši Zemanovi
existuje? Některá média, politici, komentátoři nebo umělci negativně
komentují téměř každý čin nebo výrok prezidenta.

Těch lidí je mi líto. Jestli jsou tak zaslepení, že nevidí a neslyší, co
se ve světě děje a proč na to takovým způsobem pan prezident reaguje, tak
co na to říct? Kdyby se choval tak, jak by chtěli oni, neměli bychom nic,
žádné obchodní vztahy, žádná varování před současnými hrozbami.

Jedním z hlavních témat prezidenta je boj proti mezinárodnímu terorismu.
Miloš Zeman dlouhodobě burcuje k jasnému a efektivnímu řešení,
nejvýrazněji v projevu loni na Valném shromáždění OSN. Vy pocházíte z
Afghánistánu, jak činnost prezidenta v této oblasti vnímáte?

Jsem přesvědčen, že jde správnou cestou. Když mluví o uprchlické krizi,
má to jasně podložené. Ano, pomáhejme těm, kteří to skutečně
potřebují. Ale takových může být tak pět procent z celkového počtu. To
si máme všechny vzít do Evropy? Ne, pan prezident to říká zcela správně.
Pokud chce být uprchlík přijat do některé země, musí být bezpečnostně
prověřen, musí říct, proč sem přijel, proč nebo zda tady chce zůstat,
co se mu v Evropě líbí nebo nelíbí. Takoví lidé musí přijmout evropské
hodnoty. Ne, že si bude žít podle svých hodnot, ty musí nechat doma a
přizpůsobit se.

Fawad Nadri po pravici prezidenta Zemana při premiéře Lída Baarové (Foto:
Archiv FN)

Panu prezidentovi je jasné, že se můžeme stát obětí toho šíleného
terorismu. On ví, co se v těch oblastech děje a že mnozí z teroristů mohou
být infiltrováni v migrační vlně, což řekly i některé tajné služby.
Miloš Zeman se podle mě chová jako zodpovědný státník, který nehodlá
nic podcenit.

Jak vnímáte (ne)činnost Evropské unie v této věci?

Nerozhodnost. Dávno se měli zavřít hranice! A kdo sem chce, musí být
jasně identifikován, jeho žádost posouzena ze všech stran. Musíme vždycky
vědět, s kým máme tu čest a koho si pouštíme domů. Tady je problém. Ne
že všichni jsou Syřané a my jim to budeme věřit. Doba je zlá, my nevíme,
kdo sem chce přijít. Sem přece mohou přicházet i lidé ne proto, aby jako
uprchlíci žili v bezpečné oblasti, ale aby nám něco zničili. Jestli
nechám svoji rodinu tam a přijdu sám do Evropy, tak to s prominutím stojím
za pěkné hovno. Nebo je normální nechat ženu a děti ve válce a sám si
zachránit život?! Když je někdo schopen takto zacházet s vlastní rodinou,
jakým přínosem může být pro nás? Nemůžeme být humánní za cenu
vlastního sebezničení. Stačí se podívat, co se děje v Německu. Policie
tam je často nečinná, anebo hůř, má nařízeno nic nedělat. Vykradou vás,
znásilní babičku, otce zmlátí, dítěti ukradnou kolo a po čase se
veřejnost dozví, že pachatelé byli ze sousedního uprchlického tábora.
Pokud ovšem někdo nenařídí novinářům, aby o tom mlčeli. Je to velké
neštěstí. Začíná to vypadat jako nová totalita. A proto jsou Češi tak
obezřetní, protože si totalitu zažili, mají zkušenost, a protože máme
prezidenta, který se nebojí o tom mluvit nahlas.

Stačí se podívat na některá evropská města a jde vám mráz po zádech.
Třeba Brusel – přejdete pár ulic a nechápete, kde to jste. To už není
Evropa. Něčemu takovému musíme říct jasné a razantní ne. Pokud nejste
razantní, nebude to brát konců.

Závěrem mě zajímá dění kolem Daniela Landy a jeho projektů v
Afghánistánu. Není k tomu příliš veřejných informací, čímž ho část
veřejnosti může považovat za blázna. Vy se v tom také angažujete –
můžete blíže pohovořit, o co se jedná?

Pro všechny fanoušky se v roce 2012 zbláznil. Za tři roky dokázal plavat
mezi žraloky, jezdil rallye a připravoval se na Afghánistán. Ale jak se
ukazuje teď, všechno mělo svůj význam. My tam chceme vychovávat mládež.
Říkáme: zůstaňte doma, nejezděte sem a my vám pomůžeme. Týká se to
sportu, kultury atd. Podívejte se, proč v poslední době utíkají lidé z
Afghánistánu. Už i v obyčejných vesnicích je tragický stav. Řádí tam
Islámský stát a dostává lidi na svoji stranu. Buď penězi, nebo silou. IS,
to je sadistický stroj na zabíjení, který se chce co nejvíc šířit. Proto
se začal angažovat Dan Landa. Přijede tam a řekne těm mladým, ať
neblázní a neřeší, kdo co je. Šíří se mezi nimi vzájemná etnická
nenávist a Dan to chce zastavit. Všichni pod jeden prapor. Proto máme
sestavených čtrnáct duševních hodnot. Prostřednictvím sportu a kultury
chceme zastavit nenávist. Je to ale složité; když je tam třicet let válka,
není to snadné. Cílem je, aby si všichni vzájemně řekli, že jsou bratři.
Říkáme jim, ať nechají stranou politiku a náboženství a sjednotí se
třeba v rámci sportovních aktivit. Na mladé to může fungovat a mít
budoucnost. Mám-li to říci jedním slovem, je to prevence.

Choices:
- rozhořčení
- soucit
- jiná
- missing
- strach
- nenávist


Question:
Internet na občanku? Piráti jsou proti

Zasáhne česká vláda proti internetu? „Svobodný Internet je ale v dnešní
digitalizované době jedním ze stavebních kamenů demokratické společnosti
a nesmíme si ho nechat vzít,“ říká v rozhovoru pro Sputnik Ivo Vašíček,
místopředseda České pirátské strany.

Nedávno se v Praze uskutečnila demonstrace na podporu svobodného Internetu.
Jak proběhla? Opravdu je v Česku Internet v nebezpečí?

Demonstrace se přes nepřízeň počasí zúčastnilo přibližně 600 lidí.
Průvod šel od Klárova k ministerstvu vnitra, kde předal politikům naši
výzvu Tři kroky k obraně svobodného Internetu. Právě v této výzvě jsme
shrnuli, proč je svobodný Internet v Česku v nebezpečí.

Dále kritizujeme návrhy na deanonymizaci Internetu, po které volá
například Milan Chovanec, v rámci níž by každý musel Internetovou
občanku pro přístup k Internetu nebo úmysly zakázat šifrování. Kromě
toho nám vadí i princip kriminalizace odkazování, kvůli jehož
uplatňování v Čechách jsme teď sami jako politická strana stíháni —
konkrétně za provoz legálního webu s odkazy sledujuserialy.cz.

Ačkoliv zatím máme relativně svobodný Internet, snahy o jeho regulaci jsou
však v ČR i ve světě trvalým jevem. Internet si žije vlastním životem a
má lepší paměť než voliči, což mnoha lidem nehraje do karet. Svobodný
Internet je ale v dnešní digitalizované době jedním ze stavebních kamenů
demokratické společnosti a nesmíme si ho nechat vzít.

Ministr financí Andrej Babiš se dušuje, že blokovat Internet nechce. Chce
jen vymýtit na Internetu nelegální hazard. Dá se podobným výrokům věřit?

Andrej Babiš se nejprve hájil počtem závislých gamblerů. Poté však
prohlásil, že mu jde hlavně o to, aby firmy, co přes Internet podnikají,
platili v Česku daně. Jenže Internetové služby přeci sídlí v zahraničí,
Facebook třeba v Irsku, kdyby se rozhodl uplatnit podobný princip i v
dalších odvětvích, musel by začít blokovat i sociální sítě.

Navíc, zkušenosti ze zahraničí nás poučují, že jakmile začne cenzurní
mechanismus legálně fungovat, omezení přibývá.

Nemůže brát omezení svobody Internetu třeba takový premiér Sobotka
osobně? Nedávno se mu hackeři vloupali do emailu a dělali alotria s jeho
mikroblogem na Twitteru…

Přesně na tuto událost reagoval svými kontroverzními výroky ministr vnitra
Milan Chovanec a navrhl diskusi ohledně identifikace všech Internetových
uživatelů. To by znamenalo nepřípustný zásah do soukromí všech občanů,
kteří se na síti pohybují, včetně pana Sobotky.

Je třeba za vloupání do emailu premiéra potrestat pouze hackery, nikoliv
celou populaci. Znemožnění anonymního přístupu na Internet nemá se
svobodu a demokracií nic společného.

Pirátské straně jde právě o to najít kompromis mezi ochranou soukromí a
svobodným a svobodným přístupem k informacím.

Proti dobrovolnosti elektronické občanky nic nemám, ale nedokážu si
představit, že by bylo něco takového povinné. To by znamenalo legální
permanentní špehování. Na ulici mne přeci taky nikdo nemůže sledovat,
proč by se to mělo dít se souhlasem vlády v kyberprostoru?

Co se týče ilegality určitých komunikačních programů — to už by se
jednalo vyloženě o cenzuru a přiblížilo by nás to k zemím jako je Čína.
Povinnost identifikace na Internetu a ilegalita komunikačních platforem jsou
opatření užívaná v nedemokratických státech k upevnění moci a umlčení
vox populi.

Jak se dá se státním omezováním Internetu bojovat?

Je třeba nemlčet a hledat alternativy. Klasickými prostředky občanského
aktivismu jsou demonstrace nebo petice. Bojem proti omezování byl již
zmíněný provoz stránek s pouhými odkazy sledujuserialy.cz a sledujufilmy.cz
a možná za trestní stíhání v souvislosti s těmito weby jednou žalobci
poděkujeme, protože právě na tomto případě můžeme demonstrovat
absurdnost výkladu české legislativy.

V dnešní době se rozmáhá i internetový aktivismus, z jehož řad je
zřejmě nejznámější hnutí Anonymous. Jak řekl zakladatel Pirátského
hnutí a bývalý předseda Švédské pirátské strany Rick Falkvinge: "My
musíme vyhrát každou bitvu. Jim (politikům) stačí vyhrát pouze jednou."

Choices:
- rozhořčení
- soucit
- jiná
- missing
- strach
- nenávist


Question:
Aleš Brichta se zastal Miloše Zemana. Ale takovými slovy... Neukazujte je
dětem

Populární zpěvák Aleš Brichta se na svém facebookovém profilu zastal
prezidenta Miloše Zemana.

„Pro porovnání, když člověk sleduje, jak si u nás někdo dovolí
urážet sprostými nápisy prezidenta. V Polsku se na jedné základní škole
objevil na dívčím záchodku nápis ‚Andrzej Dupa‘ (dupa je polsky prdel)
a polský prezident je Andrzej Duda. Na škole už probíhá rozsáhlé
vyšetřování, včetně grafologických rozborů písma žáků. Někde to
prostě s tím, co jim v zemi vyrůstá za mládež, berou trochu víc seriozně,“
uvedl Brichta. Naráží tak zřejmě na to, že se v Brně objevil nápis
Miloš Zeman je gentleman s autorstvím Adolf Hitler.

V diskusi se Brichta následně bránil komentářům, kterých se dočkal. „Já
jsem jen upozorňoval na extrémy v přístupu. A on je přece jen rozdíl
napsat na hajzl, že Franta je čurák, nebo psát něco podobnýho o
prezidentovi státu na billboardy. Obzvlášť když za vyjádření, že
nějakej politik je blbec, můžete být stíháni za vyzrazení státního
tajemství,“ napsal s tím, že je vychován alespoň v určitých zásadách
slušnosti. „Takže ty trenky a nápisy beru spíš jako vyjádření
mentální úrovně jejich autorů,“ uvedl.

Brichtova slova následně okomentoval komentátor Petr Kamberský. „Ten
koment ‚tohle by si před r. 1989 nikdo nedovolil‘ vydá za dvacet
sociálněvědních analýz,“ řekl.

Tento nápis se v Brně objevil v souvislosti s kauzou Peroutka, kdy Zeman před
rokem řekl, že novinář Ferdinand Peroutka byl fascinován nacistickým
vůdcem Adolfem Hitlerem a byl autorem textu Hitler je gentleman. Kvůli tomu se
dokonce soudí s Peroutkovou vnučkou Terezií Kaslovou, která po prezidentovi
považuje za jeho výrok omluvu. Text se totiž nikdy nenašel. I když Obvodní
soud pro Prahu 1 Zemanovi omluvu nařídil, ten se omlouvat nehodlá, neboť je
o existenci textu přesvědčen.

Choices:
- rozhořčení
- soucit
- jiná
- missing
- strach
- nenávist


Question:
Saakašvili prozradil, z čeho má strach Jaceňuk

Ukrajinský premiér Arsenij Jaceňuk, kterému se podařilo zůstat ve funkci
díky přátelství s oligarchy, se nemůže uklidnit, neustále se mu zdá o
všemožných spiknutích, zdůraznil gubernátor Oděské oblasti, bývalý
gruzínský prezident Michail Saakašvili v interview pro Die Zeit.

Saakašvili je přesvědčen, že jeho jmenování oděským gubernátorem
Jaceňuk okamžitě označil za součást zákeřného plánu prezidenta Petra
Porošenka a hned ho napadlo, že bývalý gruzínský politik by se mohl stát
jeho přímým konkurentem.

Kromě toho zdůraznil, že se nechystá ucházet o místo předsedy vlády, je
ale přesvědčen, že Jaceňuk by měl být odvolán.

„Jaceňukův čas už vypršel. Ukrajinci ztratili důvěru ke státu i
vládě, lidé hodně trpěli, strádali. Nechápou, jak může Jaceňuk tvrdit,
že je všechno v pořádku. Proto jsou jeho ratingy získané na základě
výsledků průzkumů nižší než jedno procento", řekl Saakašvili.

Choices:
- rozhořčení
- soucit
- jiná
- missing
- strach
- nenávist