Question:
Dávejme si pozor, s kým se začíná spojovat vláda, varuje znalkyně
poměrů ve sněmovně. A usazuje ty, kteří brojí proti Číně

Jak se orientovat v mediálních kauzách a záplavu informací? Teroristické
útoky, kauza ukrajinské pilotky Savčenkové, informování o činnosti
prezidenta Miloše Zemana, návštěva čínského prezidenta a další
důležitá témata. Nejen tato témata a způsob, jak o nich média své
konzumenty informují, rozebírá pro ParlamentníListy.cz mediální
analytička Irena Ryšánková.

Začneme případem Savčenková. Celou kauzu ve značné míře pokrývají
česká média. Většinově je prezentován jeden pohled neprávem unesené a
do Ruska zavlečené ukrajinské poslankyně, kterou chce Putinův režim
zničit a odsoudit na něco, čeho se nedopustila. Jak na celou kauzu a její
mediální prezentaci u nás nahlížet?

Je to neochota podívat se na „kauzu Savčenko“ jinýma očima než jen
prizmatem „oběti ruské zvůle“. Protože Rusové musí být vždycky ti
zlí, ti protiruští jsou dobří. Ivan Hoffmann jako snad jediný komentátor
byl ochoten se na věc podívat i z druhé strany. Vycházel při svém
hodnocení i z toho, co řekla Savčenko sama o sobě.

Obecně je to asi neochota přemýšlet, částečně i vymytí mozku na ono
téma „Rusko se rovná zlo“. Je to jednoduché a moc se nad tím nemusí
přemýšlet. Ale každá strana má dvě mince. Ale u toho zvážit každou z
nich je potřeba myslet; a to tak nějak vychází z módy. Nedostatek
vzdělání a schopnosti kritického myšlení je až tragický.

Kauza Savčenko je také režírována jako velmi dobrá píárová hra.
Protože, i pokud by byla vinna, je ukazována jako oběť. Bez ohledu na
realitu.

V kauze Savčenkové se začíná angažovat česká vláda. Téma na evropské
úrovni iniciativně otevřel premiér Sobotka a ministr Zaorálek prohlásil,
že ČR je ochotna podpořit nové protiruské sankce vůči těm Rusům,
kteří se podílejí na perzekuci Savčenkové. Dle Zaorálka jde o odporný
vyprefabrikovaný případ. A naopak třeba poslanec ČSSD Foldyna vystoupil
proti Savčenkové. Co premiéra a ministra zahraničí podle vás vede k
takové iniciativě?

Co je k tomu vede, absolutně netuším, protože tím zjevně zaskočili i
Francii a Německo. Možná touha dokázat, že přece už „nejsme ten Východ“.
To je to jediné, co mne napadá. A tak budeme iniciativně vyžadovat větší
a větší tresty pro bývalého, byť vnuceného, spojence? Je to směšné. O
případu Savčenko nevíme nic. Je to souboj propagand. Podle toho, co od
samotné Savčenko víme, to byla dívka schopná jít do naprosté krajnosti a
ještě se tím chlubit. Je otázka, nakolik své činy byla ona sama schopna
vyhodnotit. Zkonstruovaný proces od základu to pravděpodobně nebyl, ale tím,
jak se z něj stala mediální záležitost, nafoukl se do biblických rozměrů.
Ale ona není Jana z Arku. Chápala bych protesty v případě, že by šlo
například o spisovatelku, stíhanou za své dílo.

Návodčí dělostřelecké nebo raketové palby v týlu nepřítele je voják
se speciálním výcvikem i motivací. Takový voják musí počítat i s
dopadením a zastřelením na místě. Její obhajoba, jejíž videozáznam byl
zveřejněn (a nemůže tudíž jít o záměrné falzum), hovoří za vše. Ta
žena je hrdá na to, co prováděla.

Bere to jako svou vlasteneckou povinnost a povinnost vojáka. Měla by být
beztrestná? Jde snad v jejím případě o obhajobu lidských práv? Ani omylem.

Angažmá české vlády, zejména premiéra a ministra zahraničí, v této
věci přinejmenším vzbuzuje rozpaky. Posiluje se tak nenávistná rétorika
stereotypu, že Rusko je vinno vždy. Do této informačně válečné hry se
zapojuje diplomacie EU a Česko v ní hrají první part? To je problém, který
se nám vymstí. Co k tomu víc říct?

Znáte prostředí Poslanecké sněmovny. Konkrétně zákonodárci za ČSSD
nejsou v řadě důležitých témat vůbec jednotní, možná naopak. Dá se
říci, jaké většinové postoje mezi nimi převažují na témata migrační
krize, Ukrajiny, Ruska nebo i prezidenta Miloše Zemana?

Většinový postoj neznáme nikdo. Do poslancovy hlavy a do melounu se nedá
nahlédnout. Je před krajskými volbami a tak je každý „hodný“. Klub
není místo pro odvahu. Klubová disciplína je cesta ke znovunominování a
možnému znovuzvolení. Motivace více než silná. Vymknout se tomuto
mechanismu dokáží jen silní. Třeba poslanec Foldyna.

Zajímavé bylo třeba hlasování o „Informaci vlády o migrační krizi“.
Vláda dostala na frak. Koaliční strany nehlasovaly jednotně.

Pro návrh, že Poslanecká sněmovna parlamentu České republiky oceňuje
dosavadní kroky a návrhy vlády České republiky na řešení problematiky
migrační krize a hodnotí je jako odpovědné, hlasovalo pouze 62 poslanců.
Pro nehlasovali ani někteří poslanci ČSSD, zdrželi se skoro všichni
poslanci ANO, někteří byli ostře proti. Vizitka ministra zahraničí
Zaorálka a jeho premiéra nemohla být vystavena lépe.

Poslanecká sněmovna odmítla dohodu předsedů vlád členských zemí
Evropské unie, která se týká zrušení vízového režimu pro turecké
občany. Výraznou většinou, včetně členů poslaneckých klubů ČSSD, ANO
a KDU-ČSL.

Poslanecká sněmovna konstatovala, že státy, které nejsou schopny plnit své
závazky a chránit vnější hranice schengenského prostoru, mají tento
prostor opustit, neboť ohrožují bezpečnost občanů všech zemí Evropské
unie. Pro bylo 113, včetně členů klubu ČSSD a prakticky všech členů
klubu ANO, proti 17 poslanců, pouze z klubu ČSSD. Návrh byl přijat.

Poslanecká sněmovna uložila vládě České republiky, aby připravila
všechna potřebná opatření, kterými bude adekvátně reagovat pro případ
změn migračních tras s přímým dopadem na Českou republiku. Ze 152 pro
toto usnesení hlasovalo 151 poslanců.

Poslanecká sněmovna důrazně odmítla zavedení povinného
přerozdělovacího mechanismu běženců. Pro toto usnesení bylo 149 poslanců
ze 150 přítomných. Proti žádný.

To, co mne ale poněkud znepokojuje, je již fakticky otevřená spolupráce „sluníčkářské“
části vládních představitelů sociální demokracie s nevládním
organizacemi, které se tak prakticky staly vládními – ministryně
školství za ČSSD Kateřina Valachová spolupracující s aktivisty „nevládních“
organizací na inkluzi, ministryně práce a sociálních věcí za ČSSD
Michaela Marksová, která rozdá neskutečných 400 milionů na zkoumání
rovnosti v platech. Upřímně řečeno, napadlo mne u toho jediné –
důchodci obracejí každou korunu a parta mladých práce schopných lidí
dostane 400 milionů na projekty, jejichž metodologie je pochybená, výsledky
ideologicky předvídatelné, a tím pádem diskutabilní? O sepětí „nevládních“
lidskoprávních organizací s ministrem ČSSD Jiřím Dienstbierem snad
netřeba ani diskutovat. Třetí sektor přitom nereprezentuje populaci.
Nereprezentuje ani stranu. Reprezentuje pouze zájmy zadavatelů projektů a
jejich ideologii. V převážné míře jde o liberálně levicové nátlakové
skupiny a za nimi globálně působící americké, britské, norské a
německé instituce, manipulující tímto způsobem ze zahraničí vnitřní
politikou země. To mne, upřímně řečeno, zneklidňuje víc, než to, co si
klub ČSSD myslí o migraci. Peníze, které ony české „nevládní“
organizace dostávají, jim prakticky dává část vlády bez rozhodnutí
vlády z veřejných peněz, o jejichž užití tímto způsobem v rozpočtu
poslanci nerozhodli. Z peněz nás všech. A my o tom také nerozhodli a nedali
ministrům mandát. Aby bylo jasno, nejsem proti nevládním organizacím, ale
jejich vliv nemůže být bezbřehý. A zde se obávám, že se to poněkud
vymklo.

Podle některých začíná na sociálních sítích slábnout téma uprchliků
a migrační krize. Pozorujete to také? Pokud ano, čemu to připsat? A jak
vidět informování o migrační krizi v médiích. Jistě během jejího
průběhu nastaly určité posuny v tom, co a jakým způsobem se psalo a co ne.
Lze to rozdělit na několik fází?

To platilo do atentátů v Bruselu. Téma muslimských uprchlíků a následků
jejich průniku do Evropy nabylo opět na síle. Řekla bych, že informování
prošlo několika fázemi – ve fázi jedna byli v podstatě každému jedno.
Druhá fáze, to byly obavy ze sílícího přílivu (a nákladů s tím
spojených), podpořeného Angelou Merkelovou a její masovou pozvánkou pro
syrské uprchlíky do Německa. Následné tažení východní Evropou už bylo
jen zpravodajství. To byl, myslím si, zlomový okamžik, kdy se stali
uprchlíci problémem. Do Evropy začali přicházet i lidé, kteří k tomu
vlastně ani nemají reálný důvod. Postupně to vyšlo najevo. Zvláštní je
neschopnost některých odpovědných lidí uznat, že uprchlíci mohou být
velký problém. Ani ve chvíli, kdy je jasné, že atentátníka z Paříže
schovávali oni hodní muslimové, kteří by nikdy nikomu neublížili a které
máme s křesťanskou láskou milovat a litovat je za jejich složitý osud. Ale
upřímně řečeno, co měli místní muslimové dělat? Udat bojovníka svaté
války?

Prezidentu Miloši Zemanovi v posledních měsících značně stoupla
popularita, jeden z průzkumů dokonce uváděl hodnotu přes 70 procent. Co
všechno je důvodem? Změnil se přístup některých médií k prezidentovi?

Přístup médií k prezidentovi se nezměnil. Ostatně, Lidové noviny,
kádrující ty, kteří k Zemanovi chodí, jsou toho zářným příkladem. Ale
Miloš Zeman je jasně čitelný a svými názory souzní s názory většiny
veřejnosti. Bohužel se totéž nedá říct například o předsedovi vlády,
který například kolem migrace manévruje poměrně nepřehledným způsobem a
vytváří fráze typu „musíme pokračovat v opatřeních na potírání
terorismu“. A jasné vyjádření je podle mne to, co Zemanovi přináší
popularitu.

Na půdě Sněmovny se nedávno konal seminář o tom, jak bojovat proti
kremelské propagandě. Zněla doporučení, jak pečlivě sledovat média „podezřelá“
ze šíření ruské propagandy nebo návrhy jak weby i mazat a nevést diskusi
s trolly nebo agenty. Jsme v Česku skutečně tak „prolezlí“ Kremlem?

Přiznávám, že tento seminář mě opravdu nesmírně pobavil. Proč nejsou
semináře o americké propagandě? Německé, izraelské? Ona se snad v
českém mediálním prostoru nevyskytuje? Přiznejme, že se všichni snaží.
Moskva, Berlín i Washington. Rusko ovšem používá velmi naivní metody pro
„nezávislé“ sdělování proruského postoje: například Sputnik či Hlas
Ruska koncernu Rossija segodňa. A nadstandardní citace Deutsche Wirtschafts
Nachrichten… Proruský obsah má i řada „občanských“ stránek, které
většinou vznikly kvůli občanské potřebě vyvážení českého
mediálního mainstreamu. A tak ti, kteří umí azbuku, přebírají a
překládají obsah ruských stránek… A proč ne? Je doba mediální
plurality. Nikdo už nikdy nebude mít monopol na informace. A ani na
dezinformace.

A kdo by měl ten „dohled“, je-li vůbec třeba, vykonávat?

My všichni. Sledujme média a přemýšlejme o tom, co, kdy a proč nám
sdělují. Sledování médií je užitečné. Zjistíme například, jak
vzácně se shoduje agenda mainstreamu – v jednom týdnu je „aktuální“
jedno téma, abychom za několik dní získali pointu v tiskovém prohlášení
nějakého politika či ambasády.

Prahu za týden čeká historicky první návštěva čínského prezidenta,
dojde k podpisu dalších miliardových investic. Přesto se objevují pochyby
nebo kritika a varování před přílišným nadšením z čínské expanze do
ČR.

Máme se snad bát Číny? Proč? Za několik tisíc let Čína neexpandovala za
své přirozené hranice. Že uplatňuje efektivní kapitalismus pod vedením
komunistické strany? My uplatňujeme neefektivní socialismus s
kapitalistickými rysy. Probuďme se. Nyní žijeme nikoliv v monopolárním či
bipolárním světě, ale v multipolárním světě. A Čína je velmi
významným celosvětovým hráčem a bude jím po celé 21. století. Je to
země s největším a nejstrměji rostoucím HDP, největším počtem obyvatel,
největším rozvojovým potenciálem. A s jiným než západním myšlením.
Proč mít klapky na očích a vidět ji optikou bipolárního soupeření?
Win-win strategie vzájemných vztahů může pozvednout i ekonomiku Česka
daleko víc než lpění na západní orientaci. Export do Číny či Ruska
přinese práci. Přitom HDP celé České republiky je obdobné jako HDP
jednoho čínského okresu.

Třeba sinoložka Lomová varovala před šanghajskou firmou CEFC, která tu
již investovala. Šéf česko-čínské komory Tvrdík ji ovšem viní z
protičínskeho zaměření, protože ji prý platí jistá tchajwanská nadace.
Je sbližování s Čínou rizikem?

Čína je obrovský trh a obrovská kultura, kterou nereprezentuje ani tak Aj
Wej-wej jako tisíc let konfucianismu, se kterým dnes nemají problém ani
čínští komunisté. Sbližování s Čínou, stejně jako Ruskem či
Spojenými státy či jakoukoliv jinou globální velmocí je vždycky rizikem
pro ČR jako malou zemi. A ano, kdyby Čína chtěla, „schlamstne“ nás jako
půlku předkrmu. Ani za celý bychom jí nestáli. Ale kupodivu, ona nechce.
Nijak dramaticky bych to neviděla.

Návštěva čínského prezidenta v České republice a investiční aktivity
Číny jsou obrovským úspěchem naší neoficiální diplomacie. Jaroslava
Tvrdíka, Jana Kohouta. Čína ukazuje, jaký význam dává velká země malé
zemi.

Je na nás, zda se budeme zabývat plánováním win-win budoucnosti a hlídat
si přitom svoje vlastní zájmy a svou vlastní kulturu, nebo se budeme
ohlížet do minulosti.

Choices:
- rozhořčení
- soucit
- jiná
- missing
- strach
- nenávist


Question:
Destabilizujete společnost, káral Václav Klaus „ty ze Staromáku“. Zde
má odpověď

Komentátor HN Petr Honzejk se rozhodl napsat pár zlých větiček pro
exprezidenta Václava Klause. Vyjádřil se například ke Klausovým slovům k
demonstraci 28. října 2016 na Staroměstském náměstí, kdy bývalá hlava
státu uvedla, že šlo o pokus o destabilizaci společnosti.

„Klausovské ‚myšlení stability‘ míří k systémům neliberální
demokracie. Opravdu jsem nečekal, že ignorance reálných ohrožení naší
svobody může přijít od člověka, který nás svobodně, alespoň v
ekonomickém slova smyslu, v devadesátých letech učil,“ podotkl také
Honzejk.

Následně si všímá Klausových slov na konferenci Alternativy pro Německo,
kdy vykládal, že Evropa ke své záchraně potřebuje vzpouru davů proti
elitám. „Nyní, tváří v tvář masové demonstraci namířené proti
chování českého prezidenta, se Václav Klaus naopak hrozí, že dojde k
destabilizaci společnosti. Vypadá to, že pro něj není dav jako dav,“
jízlivě poznamenává Honzejk. Klausova slova z konference jsou přitom stará
jen dva měsíce.

Jak dodává, vypadá to tedy, že existuje „správný dav“, ten, který s
jeho názory souzní, a pak dav „špatný“, který svět vidí jinak. „Zlá
větička by mohla. znít takto: ‚Václav Klaus soudí, že společenské
dobro sídlí v jeho hlavě, a považuje své ego za referenční bod
všehomíra.‘ Nebo krátce: ‚Václav Klaus: Společnost − to jsem já!‘“
píše Honzejk.

„Výrok Václava Klause o tom, že lidé, kterým se nelíbí politika Miloše
Zemana a dávají to najevo na veřejném shromáždění, tím ‚destabilizují
naši zemi‘, upomíná na výrok Miloše Zemana v čínské státní televizi,
že je potřeba se od Číňanů učit, jak stabilizovat společnost. Vypadá to
jako partnerská obsese,“ konstatuje Honzejk.

Další zlou větu nazývá Honzejk větou historickou. Podle něj posledním,
kdo zatím označoval politické demonstrace za destabilizační faktor
společnosti, byli komunisté před rokem 1989. „Volali po stabilitě, po ‚klidu
na práci‘. Kam ten klid vedl, víme. Zlá větička, tentokrát s otazníkem:
‚Čím se vlastně liší mentální (nikoliv intelektuální) základna těch,
kteří si dnes stěžují na ‚destabilizaci‘, od jejich předchůdců ze 70.
a 80. let?‘“ říká Honzejk.

Původní text ZDE.

„To, co Václav Klaus říká, sice nesměřuje ke klasické totalitě, jak si
ji lidé 40 plus pamatují. Ale neznamená to, že nejde o nebezpečný směr.
Klausovské ‚myšlení stability‘ míří k systému neliberální
demokracie (volte a pak mlčte), který se praktikuje v Maďarsku, a může
pokračovat i směrem k systémům demokracie řízené (zvolíme za vás a
zvolíme se dobře), která kvete v Rusku,“ uzavřel Honzejk.

Choices:
- rozhořčení
- soucit
- jiná
- missing
- strach
- nenávist


Question:
Britský oblíbenec Jana Čulíka dělá bugr: Na okamurovského tajemníka
Staníka by měl být vydán mezinárodní zatykač

Andrew Stroehlein, evropský ředitel pro média lidskoprávní organizace Human
Rights Watch, do světa rozšířil zprávu o tom, jak tajemník SPD Jaroslav
Staník posílal Židy, Romy či homosexuály do plynu. Z Velké Británie
přišla výzva na vydání mezinárodního zatykače na Staníka.

Tajemník hnutí Svoboda a přímá demokracie Jaroslav Staník na sebe před
pár dny upozornil velmi ostrým výrokem, který měl pronést na půdě
Poslanecké sněmovny. Končící ministryně práce a sociálních věcí
Michaela Marksová (ČSSD) prozradila, že Staník posílal Židy, Romy a
homosexuály do plynu. Staník to popíral a tvrdil, že si na nic takového
nepamatuje. Předseda SPD Okamura tajemníka hnutí hájil s tím, že
ministryně Marksová bývala ve sněmovně čas od času opilá, takže není
jisté, co vlastně slyšela.

Andrew Stroehlein, evropský ředitel pro média lidskoprávní organizace Human
Rights Watch, kterého rád cituje šéfredaktor Britských listů Jan Čulík,
však o slovech Marksové nepochybuje. O tom, jak se údajně Staník choval,
Stroehlein informoval v cizině. Netrvalo dlouho a dočkal se reakce.

Britský aktivista a novinář Paul Mason se na sociální síti twitter
rozčílil, od čeho existují mezinárodní zatykače, než od toho, aby lidé
jako Staník byli zajištěni a souzeni.

Choices:
- rozhořčení
- soucit
- jiná
- missing
- strach
- nenávist


Question:
"Sedí prase na Hradě, libuje si v úřadě." Co chcete od společnosti, která
tomu tleská! Čechokanaďan Jírovec ukazuje v zásadní věci na
Schwarzenberga

ROZHOVOR Přirovnávat někoho k někomu je nebezpečné, to víme již ze
Švejka. Rozdíl mezi Milošem Zemanem a Donaldem Trumpem je v tom, že Zeman
nemá moc, ale má názor. Trump k moci nastupuje a pak se teprve ukáže.
Spojuje je to, že zatím nerozpoutali žádnou válku. Když to vydrží, bude
vše ostatní nepodstatné. Takto hovoří krajan z Kanady, biolog a občasný
komentátor ParlamentníchListů.cz Jiří Jírovec.

Jak se změní současné Spojené státy americké za prezidentování Donalda
Trumpa? Trump udělal slib, kterým může změnit svět. Jde o možné
sblížení s Ruskem. Pokud najde společnou řeč s Vladimirem Putinem, budou
oslabeni pitomci, kteří ve štábech NATO modernizují plány na válku s
Ruskem. Ve filmu Ostře sledované vlaky je scéna, kdy se Vlastimil Brodský
snaží vysvětlit Václavu Neckářovi smysl Vůdcových manévrů. Pokaždé
dostane novou otázku: „Ale proč?“ A tak diskusi nakonec utne výrokem: „Protože
Vůdce to tak chce!“ Ve světě jsou války, které chtějí vůdcové a Trump
by je mohl nechtít. Trump je obchodník a jistě si stačil všimnout, že se
svět dávno nedobývá válkami, ale penězi a půjčkami, které vytvářejí
dluhovou závislost. Ví, že USA nebyly schopny vyhrát po roce 1945 žádnou
válku. Ví, že zbrojení umrtvuje obrovské množství kapitálu, který pak
chybí jinde. Jako mírotvůrce bude mít Trump omezený manévrovací prostor,
protože nemůže příliš rychle omezit výdaje USA na zbrojení. Má ale v
záloze NATO, které bude nutit, aby se podílelo na financování nákladů na
své udržování. Pokud dojde ke zmírnění napětí vůči Rusku, budou se
občané Evropské unie oprávněně ptát, proč by měli vyhazovat peníze na
zbrojení. Barack Obama v tomto směru nic neudělal a tak zatím Bohuslavu
Sobotkovi a jiným procházejí sliby, že do určité doby rozpočet na obranu
zvýší na ona dvě procenta hrubého domácího produktu. Ve hře je i Sýrie.
Bylo krásné podporovat umírněnou opozici proti Bašáru Asadovi, ale
postupem času se všechno vymklo z rukou a tak je válku nutné ukončit bez
trvání na politických změnách v syrské vládě. Nějakých devět
miliónů uprchlíků je příliš velká daň za pokus o Asadovo odstranění.
Podaří-li se Trumpovi odejít z Afghánistánu a Iráku, může tím napravit
to, co tam po Georgovi Bushovi natropil stejně neschopný Obama.

Choices:
- rozhořčení
- soucit
- jiná
- missing
- strach
- nenávist


Question:
Mladí uprchlíci. V Německu dostanou eura, cestují za ně po Evropě a „machrují“
na síti

Drahé značkové oblečení, na nohách značkové boty Nike, gangsterský rap,
drogy a vysávání sociálních dávek hned v několika státech. V Evropě se
postupně formuje subkultura mladých imigrantů, kteří se nechystají
začlenit do společnosti. Místo toho zneužívají štědrost sociálních
systémů takových zemí, jako je například Německo, napsal německý Die
Welt, na který upozorňují ParlamentneListy.sk.

V Evropě vyrůstá generace mladých cizinců – přistěhovalců, kteří si
uvědomili, že na to, aby měli pohodlný život, se nemusejí nutně začlenit
do společnosti, najít si práci nebo respektovat pravidla země, kterou
dočasně vyměnili za svůj domov. Taktika skupiny imigrantů je jasná a
inspirace v západní hiphopové popkultuře očividná. Poté, co dostanou
finanční dotaci od Německa, cestují po celé Evropě a Facebook zaplavují
množstvím fotek, na kterých si pořádně vyhazují z kopýtka a vypadají,
jako by z oka vypadli svým západním raperským vzorům.

Imigrantská Evropa v pubertě

Mladiství cizinci, teenageři, dostávají od Německa množství výhod, v
první řadě hlavně finančních. Německé úřady tuto specifickou skupinku
„puberťáků“ většinou neudrží na jednom místě a mnohdy se jako
moderní nomádi pohybují z jednoho utečeneckého centra do druhého.

Hranice Německa pro ně často nic neznamenají a často se díky bohatému „kapesnému“
pouštějí na celoevropský „road trip“. Mladíci se například z Německa
vydají do Paříže, odkud putují do švédského Malmö a potom zpět do
německých měst. Většinou jde o občany ze severní Afriky.

Německý web Die Welt upozorňuje, že tyto skupinky zneužívají německou
pohostinnost, pak se často uchylují k páchání kriminálních činů, či
dokonce k sexuálnímu obtěžování a k výtržnostem, dokud je vláda
nedeportuje zpět do jejich rodiště.

Moderní nomádi kšeftující s kokainem

Skupinky mladých „gangsterů“ z Blízkého východu nebo ze severní Afriky
své „tripy“ rádi zvěčňují na sociálních sítích. Zvláště
facebookově činná byly skupinka Maročanů, kteří přišli do centra
určeného pro imigranty „bez doprovodu“ minulý rok. Pracovník v azylovém
centru David Seeger má na skupinku cizinců nepříjemné vzpomínky. Podle
jeho slov přišli z Barcelony, prodávali drogy, zastrašovali personál centra,
bili strážníky a dva dokonce obvinili z krádeže. Jeden ze Seegerových
kolegů popsal klasický den člena takového „gangu“. „Šli ven získat
kokain, když se vrátili, zmlátili strážníky centra a šli do postele,“
prozradil. Na skupinu si posvítila i policie. Mnoho z nich se rozlezlo po celé
Evropě.

Jeden ze zaměstnanců potom Maročany sledoval přes jejich facebookové účty.
Díky sociální síti se dozvěděl, že si v Evropě udělali pořádný
výlet. Jejich fotoalba připomínala něco mezi školním výletem a jakousi
pubertální skupinkou „gangsterů“ silně se inspirujících hiphopovou
západní módou. Na fotkách se mladíci předvádějí s novými
nablýskanými hodinkami na rukou, pózují na kapotě německého policejního
auta nebo si užívají na party na diskotéce.

Tato skupinka zveřejňuje na sociální síti fotky z celé Evropy. Jednou z
„nejreprezentativnějších“ fotek je snímek, kde dva cizinci sedí na
posteli obklopení padesátieurovými bankovkami a ukazují při tom vztyčené
prostředníčky. Jeden z cizinců žije nyní ve Švédsku a zaměstnanci
centra se s pomocí facebookového účtu podařilo zjistit, že nebyl
neplnoletý, jak tvrdil, ale že mu už bylo 20 let.

Choices:
- rozhořčení
- soucit
- jiná
- missing
- strach
- nenávist


Question:
Bolestivá chyba: íránský ministr zahraničí varoval USA před výstoupením
z jaderné dohody

Při jednání o americké politice před Společným obecným plánem akcí (JCPOA)
íránský ministr zahraničních věcí Mohammad Džavád Zaríf prohlásil,
že americký prezident Donald Trump, který silně vystupuje proti dohodě,
vždy vystupoval pro „likvidaci JCPOA“.

Íránský ministr zahraničních věcí varoval Spojené státy před „bolestivou
chybou" — vystoupením z jaderné dohody z roku 2015.

„Při zvažování toho, co bylo předpokládáno v JCPOA na poli výzkumu a
vývoje a pokračování Íránu ve vývoji mírového jaderného programu,
když USA udělají tu chybu, že vystoupí z JCPOA, tak to pro Američany bude
konečná bolestivá chyba," řekl Zaríf reportérům.

Trump opakovaně dohodu označoval za „nejhorší a nejjednostrannější
transakci, kterou Washington kdy udělal", Zaríf zdůraznil, že Írán je
připraven k různým scénářům.

„JCPOA počítá s tím, co bude Írán dělat v případě, že nebude moci
získat (z dohody) ekonomické výhody," dodal Zaríf.

Choices:
- rozhořčení
- soucit
- jiná
- missing
- strach
- nenávist


Question:
„Heil Mutti Merkel!“ a „Allah Akbar, Hände hoch, das ist Befehl!“
Vlajka EU v plamenech. Před Hradem bylo dusno

Válečný veterán z Kosova a Kuvajtu Martin Zapletal provedl v sobotu
odpoledne před Pražským hradem nevídanou věc. Před očima hradní stráže
zapálil vlajku Evropské unie. A to nebylo zdaleka všechno. Raději se
podívejte sami.

Na Hradčanském náměstí před Pražským hradem proběhla v sobotu odpoledne
protestní akce namířená proti Evropské unii a německé kancléřce Angele
Merkelové. Jejím hlavním aktérem byl válečný veterán z Kosova a Kuvajtu
Martin Zapletal. Ten na sebe upoutal pozornost veřejnosti, když v roce 2016
vystrčil své holé pozadí na konvoj právě projíždějící americké
armády. Aby vojáci Severoatlantické aliance na jeho holé pozadí
nezapomněli, ukázal jim ho hned třikrát.

17. března po 16. hodině odpoledne dorazil veterán před Pražský hrad v
taxi a znovu vzbudil značný rozruch. Byl totiž oblečen do uniformy
nacistického wehrmachtu, ovšem bez nacistických symbolů. Na paži mu sice
nechyběl pověstný červený návlek, ve kterém se kdysi objevoval
nacistický hákový kříž, jenže Zapletal měl místo hákového kříže
vlajku EU. Na hlavě měl vojenskou čepici s německou orlicí, která za
druhé světové války opět nesla hákový kříž. I tady však platilo, že
místo hákového kříže tentokrát orlice nesla nápis EU. Obličej měl
potřený sazemi.

Rozruch však vzbudila nejen samotná uniforma wehrmachtu, ale i to, jak si
Martin Zapletal před Pražským hradem počínal. Přivezl si s sebou vlajku
Evropské unie, se kterou pochodovým krokem tak dobře známým z nacistických
válečných týdeníků nakráčel před vojáky hradní stráže a svérázně
je pozdravil. Zdvihl napřaženou levou ruku a půl minuty ji ponechal
pozvednutou v úhlu 45 stupňů.

Kolemjdoucím turistům mohlo jeho počínání připomínat nacistický pozdrav.
Ten se však prováděl pravou rukou. Při pozdravu Zapletal vykřikl „Heil
Mutti Merkel!“, čímž narážel na německou kancléřku Angelu Merkelovou.
Tím však neskončil. „Allah Akbar, Hände hoch, das ist Befehl!“ křičel
dál. Před vojáky hradní stráže tak vzýval islámského boha, žádal je,
aby zvedli ruce vzhůru a nakonec dodal, že je to rozkaz.

A to ještě stále nebyl konec představení. Pak přišla na řadu vlajka EU,
kterou si Zapletal nesl s sebou. S pomocí dalšího protislámského aktivisty
se totiž pokusil vlajku EU zapálit. Zima a padající sníh, který pokrýval
střechy Pražského Hradu, však naznačovaly, že to nebude snadné. Nakonec
se podařilo vlajku EU zapálit až napodruhé. Do plamenů hořící vlajky
hledělo spolu se Zapletalem asi 13 protiislámských aktivistů. Na jejich
počínání dohlížela také policie.

Když vlajka dohořela, veterán chtěl v klidu odejít domů, ale přistoupili
k němu policisté, kteří ho legitimovali. Zapletal jim předložil občanský
průkaz, strážci zákona ho zkontrolovali a nechali ho jít.

Než odkráčel od bran Pražského hradu, odpověděl ještě na několik
otázek fotoreportérovi serveru ParlamentníListy.cz. Zdůraznil především,
že vojáky hradní stráže nezdravil nacistickým pozdravem. Nacismus a
další totalitní ideologie prý omítá. Svou akcí chtěl prý připomenout
79. výročí nacistické okupace naší země. Je totiž přesvědčen, že se
na březen 1939 stále více zapomíná.

Vedle toho hodlal upozornit také na rizika, která s sebou nese migrační či
uprchlická krize. Spolu s uprchlíky totiž přicházejí do EU také
nelegální migranti, kteří podle jeho názoru způsobují v EU problémy a
teď se ještě mohou stát členy bezpečnostních složek jednotlivých
států. Právě kvůli nim měl prý obličej pomalovaný černou barvou.

Choices:
- rozhořčení
- soucit
- jiná
- missing
- strach
- nenávist


Question:
Kardinál Duka pohostil bezdomovce a sloužil mši za jejich zemřelé přátele.
Byli jsme u toho a tohle se tam dělo…

REPORTÁŽ Kardinál Dominik Duka sloužil ve středu v kostele sv. Štěpána
ve Štěpánské ulici v Praze mši za zemřelé bezdomovce. Po bohoslužbě
pražský arcibiskup pobyl s bezdomovci, kterým bylo zajištěno i
občerstvení.

Setkání pořádala křesťanská komunita Sant´Edigio, která v Česku
působí 25 let a pomáhá bezdomovcům, romským dětem či starým lidem, ve
spolupráci s paulínkami a sestrami Matky Terezy.

Český primas na úvod mše řekl, že mít domov neznamená jenom mít kde
bydlet, ale někam patřit – patřit někomu a aby někdo patřil nám ve
smyslu zapojení do mezilidských vztahů lásky a přátelství. Duka řekl,
že naši společnost trápí „duchovní bezdomovectví“.

Ve svém kázání kardinál rozebíral především motiv obětování se pro
duhého. Bůh tolik miloval lidi, že dopustil obětování svého
jednorozeného syna, aby lidé mohli být spaseni. Připomněl citát z Janova
evangelia, že „nikdo nemá větší lásku než ten, kdo položí život za
své přátele“.

V souvislosti s tím, že Bůh Otec obětoval svého syna Ježíše Krista,
připomněl i příběh z doby občanské války ve Španělsku, kdy za
republikánskou vládu bojující anarchisté a komunisté vraždili kněží i
jeptišky i další věřící, z nichž řadu později blahořečili a
svatořečili papežové Jan Pavel II., Benedikt XVI. i František. Podle Duky
se Alcazar stal symbolem podobně jako Varšava (která se ubránila před Rudou
armádou – pozn. redakce).

Alcazar byla pevnost v Toledu držená vlasteneckými jednotkami loajálními
generálu Francovi a byla obklíčena rudými republikány. Ti zajali syna
velitele pevnosti plukovníka Moscarda a chtěli pevnost vydat výměnou za jeho
život. To ale Moscardo odmítl a život svého syna obětoval, ale zachránil
tak obránce pevnosti včetně žen a dětí před rudými obléhateli. Podle
Duky to je příklad lásky k Bohu, člověku, rodině i ke své zemi.

Láska znamená chtít dobro pro druhého

Být křesťanem znamená podle Duky být s ostatními v přátelství, a když
je to nutné, je povinností křeťana obětovat i svůj život. Připomněl,
že vojáci přísahají, že jsou připraveni obětovat svůj život pro obranu
své vlasti, stejně tak policisté při ochraně občanů. Podobně i hasiči
či lékaři a zdravotní sestry ve válečných oblastech jsou připraveni
přinést obět nejvyšší.

Duka připomněl, že již řecký filozof Aristotelés razil myšlenku, že
láska znamená chtít dobro pro druhého, a pokud by toto pravidlo platilo,
nemusely by existovat zákony. V životě mohou nastat situace, kdy člověk
musí obětovat život pro druhého. Příkladem je i mateřská láska, kdy
mnohé rodičky daly život svému dítěti, ale o svůj při porodu přišly.

Potom se četla jména zemřelých lidí bez domova s jejich krátkými „medailonky“.
Jejich známí a přátelé za ně přitom zapalovali svíčky. Mnozí lidé se
neubránili dojetí.

Kardinál Duka bezdomovcům řekl, že jim katolická pražská Charita může
poskytnout noclehy a že je k sobě přijme. Jeden z bezdomovců k závěru mše
poděkoval kardinálu Dukovi a ten zase poděkoval jim, že vzpomínají na své
zemřelé přátele.

Na úplný závěr rozdával arcibiskup lidem bez domova, kteří k němu
přišli, medailonky se svatým archandělem Michaelem a Andělem Strážcem.
Před kostelem se pak rozdávaly horké nápoje a napečené buchty a ovoce.

Charita pro bezdomovce

Současný příliv mrazivého počasí vážně ohrožuje zdraví a životy
lidi bez domova. Proto tito častěji než v jiných obdobích hledají
útočiště v denních centrech a noclehárnách. Charita s tím počítá a
zavedla opatření, aby nikdo nemusel přes noc zůstat na ulici.

Arcidiecézní charita Praha se na začátku ledna připojila k mimořádným
opatřením Magistrátu hl. m. Prahy, díky nimž je situace v Praze pod
kontrolou a žádný člověk bez přístřeší nemusel být z noclehárny
odmítnut.

Mimořádná opatření v Praze zahrnují provoz třech krizových nocleháren.
Jsou otevřeny od začátku ledna do konce března. Arcidiecézní charita Praha
se podílí na provozu krizové noclehárny v Michli. Její kapacita je 120
lůžek a podle Stanislava Fialy bylo několik lůžek v uplynulých dnech
ještě přidáno: „Zatímco během ledna a většiny února přicházelo v
průměru 100 osob denně, při velkých mrazech v začátku tohoto týdne se
číslo zvýšilo až na 145.“

Lidé bez domova mohou v michelské noclehárně přespat, umýt se, dostanou
teplý čaj a chléb. Součástí této humanitární pomoci je i služba
zdravotníků. Noclehárna se otevírá každý den o půl deváté večer.
Její dveře se uzavřou před desátou hodinou, kdy začíná noční klid.
Lidé opouštějí noclehárnu do sedmé hodiny ranní.

Vedle krizových nocleháren mohou lidé bez domova v Praze využít i trvalé
noclehárny a další služby, které jsou otevřené celoročně.
Arcidiecézní charita Praha provozuje noclehárnu se 42 lůžky, azylový dům
s 33 lůžky a nízkoprahové denní centrum s kapacitou pro 100 osob. Tyto
služby se nacházejí v Pernerově ulici 20 v pražském Karlíně a ročně je
využije přes tisíc osob.

Důležitou službu vykonávají terénní sociální pracovníci, kteří lidi
bez domova vyhledávají přímo v ulicích, parcích a v opuštěných
budovách, kde přebývají. Nabízejí jim využití nocleháren i materiální
pomoc. Mnohdy tak zachrání člověka před umrznutím. Přímo v terénu
pomohou pracovníci Arcidiecézní charity Praha ročně 250 osobám.

Choices:
- rozhořčení
- soucit
- jiná
- missing
- strach
- nenávist


Question:
Rogozin o plánech Británie zapůsobit na USA: Ocas chce vrtět psem

Místopředseda ruské vlády Dmitrij Rogozin komentoval článek zveřejněný
v The Telegraph, ve kterém se hovoří o záměru Foreign Office ovlivňovat
politiku USA v Sýrii po zvolení Donalda Trumpa na prezidentský post.

Dřív se už v tomto listě objevila zpráva o tom, že ministerstvo
zahraničí Velké Británie se vynasnaží, aby přesvědčilo Trumpa a jeho
tým pokračovat v kursu současné administrativy USA v syrské otázce, mimo
jiné o tom, že je třeba zbavit moci syrského prezidenta Bašára Asada.
Podle údajů britského listu se tato otázka stane pro britský
zahraničněpolitický resort „prioritou číslo jedna".

V článku se rovněž zdůrazňuje, že Velká Británie stojí na prahu
diplomatické krize ve vztazích s USA kvůli plánům Donalda Trumpa vytvořit
alianci s Ruskem za účelem podpory syrského režimu.

Sám Trump v interview pro The Wall Street Journal prohlásil, že v Sýrii je
třeba bojovat s teroristy z Islámského státu (IS, v Rusku zakázaný) a
neusilovat o svržení Bašára Asada.

Choices:
- rozhořčení
- soucit
- jiná
- missing
- strach
- nenávist


Question:
Muslimsko-chorvatské tlupy začaly zabíjení, a v Haagu za to teď odsuzují
Srby. Profesor Doleček rozebral podivný rozsudek nad Karadžičem

Lékař česko-srbského původu profesor Rajko Doleček se pro
ParlamentníListy.cz vyjádřil k odsouzení vůdce bosenských Srbů v
průběhu občanské války v Jugoslávii Radovana Karadžiče. V minulých
dnech byl nad Karadžičem vynesen rozsudek – 40 let vězení.

„Mezinárodní trestní tribunál v Haagu pro válečné zločiny v
někdejší Jugoslávii (ICTY), dostal na Západu brzy po svém vzniku (1993),
pro řadu svých závažných prohřešků, nelichotivou přezdívku ‚klokaní
soud‘," poznamenává úvodem k soudnímu tribunálu, jenž vynesl rozsudek
nad Karadžičem, Doleček. Klokaní soud je dle něj takový soud, který je
charakterizovaný nezodpovědnými a neoprávněnými postupy.

Následně uvedl, že Karadžiče zná osobně. Zná i generála Ratko Mladiče
a bývalého prezidenta Republiky Srbská Krajina Gorana Hadžiče. „Bylo to
zvláštní setkání s třemi muži, kteří doslova zachránili srbský lid
před novou, ale skutečnou, genocidou, v Bosně a Hercegovině a v Chorvatsku,
kterou Srbové prodělali v minulosti už za války 1941-45 od chorvatských
ustašovců a části bosensko-hercegovských muslimů v tehdejším tzv.
Nezávislém státě Chorvatsko. Jednalo se tehdy o mnoho set tisíc
povražděných a oloupených Srbů,“ uvedl k setkání v dubnu 2014 Doleček.

Doleček si dodnes pamatuje také Karadžičova slova ze září 1996. V té
době si dle něj Západ počínal doslova trestuhodně, kdy veškerou vinu
svaloval pouze na srbskou stranu. „Je neuvěřitelné, jak nás západní
média vylíčila v absolutně jednostranných, tendenčních zprávách,“
řekl prý tehdy Karadžič. Doleček následně uvádí, že to vlastní
zabíjení 1. března 1992 začala muslimsko-chorvatská tlupa. Karadžič prý
tehdy velmi pomohl uklidnit situaci.

CELÝ TEXT PROFESORA DOLEČKA ZDE

„Prosím tě, přečti si znova moji proklamaci muslimům v Bosně v roce 1992,
kdy jsem jim připomínal, že jsme přece bratři stejné krve, že se nesmíme
nechat kvůli tomu, že jsme jiné víry, mezinárodním ZLEM vmanévrovat do
války proti sobě…“ řekl mu prý také tehdy Karadžič. Rozsudek, který
minulý týden vynesl haagský tribunál, jej však obviňuje mimo jiné ze
šíření nenávisti k bosenským muslimům a bosenským Chorvatům.

„Jedna věc tam v rozsudku (jak jsem ho slyšel rozhlasem) jaksi nesedí. Při
sdělení údajů o údajně 8 000 povražděných mužích a chlapcích,
muslimech Bosňanech kolem Srebrenici v červenci 1995, kteří byli údajně
zavražděni, popraveni, zřejmě z ‚velitelské viny‘ prezidenta dr.
Karadžiće, to hrozné číslo je ale svým způsobem zcela sporné. Řada
těch mrtvých totiž padla jako ozbrojení příslušníci 28. muslimské
divize ze Srebrenici, kteří se nevzdali, v těch dnech v bojích stále
ještě trvající občansko-etnicko-náboženské války, když se probíjeli
ze Srebrenici těch 60-65 km do Tuzly. A o mrtvých v bojích se v souvislosti s
těmi údaji o 8 000 vůbec nikdo nezmiňuje, jako by v bojích nikdo nezahynul,“
poznamenal dále Doleček.

Mezinárodní soudní tribunál podle něj chce trestat pouze jednu stranu,
srbskou. „Jako by stejný nebo podobný zločin bosenského (muslimského)
nebo chorvatského vojska, nebo kosovsko-albánských teroristů nebyl
trestuhodným. A přitom bosenské velení nešetří velikými čísly a ICTY
je v tom podporuje, i kvůli tomu, aby se mohlo mluvit o genocidě, vymýšlí
se různé teorie, například i to jak jsem slyšel, že vdovy po padlých
muslimech nemohou (nesmí?) mít už děti, tím že vzniká genocida (!?),“
uzavřel Doleček

Choices:
- rozhořčení
- soucit
- jiná
- missing
- strach
- nenávist


Question:
Doktor Macek měl slinu: Vysmál se Vášáryové, Bartoškovi i českým
vojákům

Jeden výrok premiéra Bohuslava Sobotky, výběr spolupracovníků
prezidentského kandidáta Michala Horáčka a výsledky sjezdu bavorské CSU
okomentoval ve svých dnešních glosách bývalý čelný politik ODS Miroslav
Macek. Jako už tradičně přidal na závěr vtipy, které reagují na
aktuální události.

Nejprve glosoval tento premiérův výrok: „Bojujeme na poli, kde vítězí
především všehoschopný marketing a mediální i veřejná komunikace.
Naším hlavním konkurentem není rovnocenná politická strana, ale mediálně
průmyslový konglomerát s obrovskými penězi, oddanými zaměstnanci a
nekonečným mediální vlivem. Sama podstata takového střetu je nestandardní
a z definice nerovná.“ Macek k tomu dodal: „Tak proč jste se, proboha, s
Babišem paktovali a paktujete? Divíte se, že schizofrenikům lidé
nedůvěřují?“

Celý text je ZDE

Ironicky se vyjádřil k tomu, že prezidentský kandidát Michal Horáček si
ke spolupráci vybral mimo jiné bývalou političku Magdu Vášáryovou. „Netušil
jsem, že se Miloši Zemanovi podařilo zlanařit Magdu Vášáryovou. Jak to
udělal, nevím, ale je zřejmé, že každou její veřejnou promluvou jeho
protikandidát Horáček ztrácí. Je totiž zřetelným symbolem politického
neúspěchu, nafoukaného elitářství a odtržení od reality,“ napsal Macek.

Citoval také slova bavorského poslance Markuse Bluma, která pronesl před asi
devíti stovkami delegátů sjezdu CSU: „V čase velkých otázek je třeba
dávat velké odpovědi, v čase ztráty orientace dávat orientaci. Řád je to,
co lidé ve světě bez řádu očekávají.“ Macek připomněl, že už v
pátek CSU schválila usnesení, jímž se vymezila vůči politickému islámu,
který podle ní přinesl v posledních desetiletích tolik násilí, ničení a
destabilizace, jako žádné jiné ideologické hnutí. Je třeba proti němu
bojovat na všech úrovních a bránit napadené hodnoty. CSU se také jasně
staví proti vzniku multikulturní společnosti, tedy společnosti s kulturami
založenými na jiných hodnotách, než ke kterým se hlásí většinová
populace. „Nesmí existovat paralelní společnost, může existovat jen jedna
společnost,“ konstatoval Blume.

„Konečně, dodávám,“ glosoval to Macek.

Všiml si také toho, co napsal novinář Jiří Kubík na facebooku: „"Já
už chci mít klid, nezlobte se," odmítl Jiří Bartoška mou žádost o
rozhovor. Necelý týden poté, co vyhlásil týdny "občanského neklidu". To
bylo rychlý…“

Se čtenáři se také podělil o dva vtipy, které vznikly jako reakce na
nedávnou dopravní nehodu pěti pandurů u Tábora: „V Táboře se srazilo
pět pandurů. Měli by pustit Dalíka, bude potřeba koupit nové.“ A druhý
vtip: „Matematický příklad pro české školáčky: Pokud jedna škodovka
dokáže vyřadit pět pandurů, kolik je třeba škodovek na to, aby
znemožnily české armádě bojové nasazení?“

Choices:
- rozhořčení
- soucit
- jiná
- missing
- strach
- nenávist


Question:
Je tam slovo „negr“! Takže pohádková knížka má problém

Zatímco v Nizozemsku prožívá kvůli politické korektnosti těžké časy
Černý Petr, ve Švédsku se stala terčem kritiky známá pohádková postava
Pipi Dlouhá punčocha spisovatelky Astrid Lindgrenové.

Příběhy Pipi Dlouhé punčochy vyšly ve Švédsku poprvé knižně po druhé
světové válce a o dvacet let později byl podle předlohy Astrid Lindgrenové
natočen také seriál, který byl v dalších letech s úspěchem vysílán v
mnoha evropských zemích. Současná realita, ovlivněná politickou
korektností, však věčně rozesmáté copaté zrzce příliš nepřeje.
Nedávno byla kvůli audioknize Pipi Dlouhá punčocha dokonce podána
stížnost na policii.

Děti z mateřské školky navštívily společně se svojí učitelkou knihovnu
ve městě Borå, kde společně poslouchaly zmiňovanou audioknihu. Jedna z
přítomných osob však o několik hodin později podala stížnost na zdejší
policii s tím, že v knihovně došlo k šíření „nenávisti proti skupině
obyvatel“. Neznámý návštěvník knihovny nemohl překousnout, že se v
pohádce vyskytují slova jako „negroking“ (černošský král), za kterého
je v pohádce označován otec hlavní postavy.

Celý text v angličtině najdete ZDE.

Ředitelka mateřské školky vyjádřila politování nad tím, že museli
chlapci a děvčata něco takového poslouchat. „Měli jsme za to, že v
knihovně si tyto věci pohlídají. Podobná slova jdou jasně proti hodnotám,
které v naší školce ctíme. Knihovna by měla v rámci své knižní i audio
nabídky provést selekci, aby se to již napříště neopakovalo,“ cituje
server Local Marii Gerdinovou. Za „nepříjemnou“ označila celou událost
také šéfka knihovny.

Ale zároveň podotkla, že knihovna nemůže nabízet jen knihy, které jsou
„správné“ z dnešního pohledu. „Když si vezmete knihy starší než
padesát let, vždycky tam najdete něco, co úplně nekoresponduje se
současnými hodnotami,“ uvedla Å Hedberg Karlsson. Jak server připomíná,
není to zdaleka poprvé, kdy je švédská spisovatelka Astrid Lindgrenová
obviňována z rasismu. Její dcera Karin Nyman něco takového před lety
rázně odmítla.

„Snahu o cenzuru oblíbené dětské knížky vede kritiky takového kroku ke
tvrzení, že politická korektnost zašla ve Švédsku až příliš daleko.
Naproti tomu v sousedním Dánsku úřady zastávají odlišný postoj a
odvolávají se přitom na svobodu slova. To vedlo například k tomu, že
známý švédský performer a provokatér Dan Park měl zakázáno vystavovat
svá díla ve Švédsku, ale v Dánsku mohl uspořádat výstavu přímo na
půdě parlamentu.“

Choices:
- rozhořčení
- soucit
- jiná
- missing
- strach
- nenávist


Question:
Slavný pražský restauratér Günsberger zuří a pořádně se pustil do "arabských
teroristů"

Aaron Günsberger je majitelem pražské košer restaurace. Slyšet o něm bylo
například v souvislosti se srpnovou akcí Martina Konvičky, kdy se snažil
doložit, že odpůrci islámu vyděsili na Staroměstském náměstí turisty.
Naposledy pořádal blokádu pochodu Národní demokracie bývalým tzv.
Židovským městem v Praze. A teď se velice ostře vyjádřil ke žhářským
útokům v Izraeli a především k některým Arabům, kteří se nad touto
zkázou na sociálních sítích dobře bavili.

„Že arabští teroristé zapalují domy, synagogy, místní faunu a floru i
historické památky nedozírné ceny v zemi, kde sami žijí, je samo o sobě
odporné, zbabělé a ubohé. Ale že se jim v roce 2016 – téměř
jednasedmdesát let po uplynutí druhé světové války, dostává takové
masové podpory od jejich souvěrců po celém muslimském světě, je těžko
uvěřitelné, nechutné a alarmující,“ napsal.

Kritizoval také, podle jeho názoru laxní, přístup firem typu Facebook a
Twiter, že „takovýhle hnus – jako je podpora teroristických útoků –
na svých sítích tolerují“. „Tohle je obyčejná podpora terorismu,“
podotkl.

Günsberger měl na mysli fakt, že Izrael postihly desítky požárů, které
se rozhořely takřka současně. Je jich tolik, že jen těžko může jít o
náhodu či technické závady, izraelští politici mluví o žhářském
teroru. Celá země je v plamenech.

Část arabského světa se navíc z této hrůzy raduje, přejí hodně
štěstí ničivému ohni. Stačí se podívat třeba do Kuvajtu.

„Izrael postihlo neštěstí – a někteří Arabové z toho mají upřímnou
radost. Obzvláště se vyznamenali dva šejkové v Kuvajtu,“ upozornil dnes
Lubomír Stejskal o izraelském ohnivém peklu na serveru Neviditelný pes.

„Imám tamní Velké mešity, Mishary Rashid Alafasy, na Twitteru napsal: ‚Hodně
štěstí požárům.‘ Víc uvádět nemusel. Jiný kuvajtský šejk, Nabil
Ali al Awad, přispěl k iracionálnímu protiizraelskému fanatismu sdělením:
‚Bůh spálil jejich srdce a jejich domovy a jejich peníze a jejich těla a
připravil jim ohnivé hroby ... kvůli tomu, co udělali věřícím‘,“
pokračuje v popisu.

Slušný člověk by vyjádřil sounáležitost s Izraelci, odporný barbar se
raduje z ohnivého řádění. Jeho slova dokládá také britský The
Independent.

Před pár desítkami let Kuvajťané čelili útoku z Iráku. Nebýt koalice
mezinárodních sil, Saddám Husajn by si tuto zemi beze zbytku podrobil. Tato
koalice mezinárodních sil Kuvajt osvobodila a svou roli v tom na počátku 90.
let minulého století sehrál i Izrael. Spojenectví proti Saddámu Husajnovi
bylo poměrně křehké a Saddám Husajn se snažil vyprovokovat izraelskou
vládu vystřelováním raket na izraelské území k vojenské reakci. Ta by
mohla koalici rozbít. Izraelci se však zdrželi vojenských protiakcí,
koalice vydržela a Kuvajt byl osvobozen.

Právě na to by dnes měli myslet i ti Kuvajťané, kteří spolu s řadou
Palestinců a dalších Arabů přejí Izraeli zkázu. „Dnes nemají alespoň
tolik slušnosti, aby, když má Izrael problém s ohněm, který z velké
části založili jejich alláhovští soukmenovci, alespoň drželi hubu, když
už se nedokážou chovat jako civilizovaní lidé,“ doplňuje už
nevybíravě Stejskal.

Choices:
- rozhořčení
- soucit
- jiná
- missing
- strach
- nenávist


Question:
MZV RF: Zablokování internetového zdroje Sputnik v Lotyšsku je projevem
nezastřené cenzury

Zablokování internetového zdroje agentury Sputnik v Lotyšsku je
diskriminací a projevem nezastřené cenzury, prohlásili v úterý na ruském
ministerstvu zahraničních věcí.

Sputnik Lotyšsko obdržel oficiální vyrozumění o zablokování svého
zdroje v doménovém pásmu.lv údajně kvůli tomu, že porušuje usnesení
Rady Evropské unie o omezujících opatřeních v souvislosti s ohrožením
územní celistvosti, suverenity a nezávislosti Ukrajiny. Agentura Sputnik
prohlašuje, že žádný bod platného zákonodárství Lotyšska a EU
neporušila.

„Podobné kroky úřadů zaměřené proti zpravodajské agentuře jsou
další výzvou pro evropské hodnoty a demokratické svobody. Vyzýváme
zástupce OBSE pro otázky svobody hromadných sdělovacích prostředků a
také profilové mezinárodní organizace, aby principiálně zhodnotili tyto
diskriminační kroky, které nejsou v podstatě ničím jiným než projevem
nezastřené cenzury", prohlásili na ruském ministerstvu zahraničních věcí.

Choices:
- rozhořčení
- soucit
- jiná
- missing
- strach
- nenávist


Question:
FOTO Utahaná Merkelová, Erdogan natahuje ruku. Ještě ke schůzi EU, která
prý nic nevyřešila

Summit EU – Turecko trval dlouho do pondělní noci a přinesl spíše sporné
výsledky. Evropané to již během úterý dali svým politikům pocítit.
Lidová tvořivost komentovala průběh bruselského dlouhého jednání
nejčastěji prostřednictvím obrázků.

Obrázek ukazuje tureckého prezidenta Erdogana, sedícího na trůně v pozici
suverénního orientálního vládce. Svou dlouhou ruku pak natahuje směrem k
moři, kde se vyklání z lodi německá kancléřka Angela Merkelová a s
očividně vyčerpaným výrazem mu úslužně podává pytel plný eur. A
připravené má dva další – EU se s Tureckem přece dohodla rovnou na
třech miliardách euro.

Celé vyobrazení s dominující nataženou paží tureckého prezidenta je
nazváno s hořkou ironií „pomocná ruka“. A tento obrázek během úterý
začal čile kolovat po internetu.

Summit EU – Turecko, který začal v pondělí a probíhal (jako již
tradičně) do dlouhých nočních hodin, byl terčem mnoha vtipů a glos.
Například šéfredaktor MF Dnes Jaroslav Plesl poznamenal, že to nebyl summit,
ale nullit, protože jeho výsledkem je absolutní nula řešení. Vážněji
pak Plesl poznamenal: „Takže klasika. Summit opět nevyřešil vůbec nic a
všechno znovu odsunuto na další summit. Fascinující neschopnost čelit
realitě,“ a poté ještě na svém Facebooku sdílel kritické komentáře k
vyjednávání Angely Merkelové a spol. a v narážce na známou přezdívku
Merkelové poznamenal: „Mama M. dostává pěknej kouř.“

Hitem internetu se stal rovněž obrázek tureckého premiéra Ahmeda Davutogla
se známým „nejvyšším trojlístkem“ EU Juncker, Tusk, Schulz, doplněný
o bublinu „Evropané, navalte prachy“.

Choices:
- rozhořčení
- soucit
- jiná
- missing
- strach
- nenávist


Question:
MZV RF: USA připravují půdu pro zmaření certifikace pozorovacího letadla

Pokusy o zmaření certifikace ruského pozorovacího letadla Tu-154M Lk-1 mohou
vážně ohrozit platnost Smlouvy o otevřeném nebi, praví se v komentáři
oficiální mluvčí MZV RF Mariji Zacharovové.

V amerických masmédiích byla uveřejněna řada příspěvků, v kterých se
podnikají pokusy vrhnout stín na úlohu Ruska v ztělesnění mezinárodní
Smlouvy o otevřeném nebi, poukázala Zacharovová.

Zacharovová dodala, že tito „odborníci" na Smlouvu záměrně zamlčují
okolnost, že výsledkem mnohaletých úsilí skupiny mezinárodních
technických expertů ve Vídni za předsednictví samotných USA byla
příprava speciálních procedur vylučujících tuto možnost.

Zacharovová připomněla, že Rusko bylo průkopníkem mezi účastnickými
státy Smlouvy v přechodu na digitální kamery. V roce 2013 byl certifikován
první letoun pro „otevřené nebe" na základě An-30B s ruskou digitální
kamerou. Protokol o jeho certifikaci USA dlouho nechtěly podepsat.

„A i když podepsaly, vynaložily pak maximální úsilí, aby zabránily
našemu digitálnímu přístroji létat na Amerikou. Jednostranný výklad
americkými kolegy bodů Smlouvy o otevřeném nebi týkajících se
tranzitních letů vedl k tomu, že plánovaný v roce 2015 let nad územím USA
s letounem An-30B byl zmařen.V roce 2016 plánuje ruské ministerstvo obrany
uskutečnění mezinárodního prohlédnutí ruského pozorovacího letadla Tu-154M
Lk-1 se stejnou kamerou jakou má An-30B," poukázala Zacharovová.

Smlouva o otevřeném nebi byla schválena 27 účastnickými státy Organizace
pro bezpečnost a spolupráci v Evropě (OBSE) v r. 1992 v Helsinkách. Jejím
cílem je upevňování vzájemného porozumění a důvěry. V současné době
jsou účastníky smlouvy Otevřené nebe 34 států. Rusko ratifikovalo tuto
smlouvu 26. května 2001.

Choices:
- rozhořčení
- soucit
- jiná
- missing
- strach
- nenávist


Question:
Spravedlnost se zde stává prostitutkou. Po zatčení pražského soudce
přináší advokát další hororové zážitky

ROZHOVOR Poslední z řady případů korupce soudců – obvinění soudce
pražského vrchního soudu – vede advokáta Jaroslava Ortmana k obavám, že
už nejde jen o pochybení jednotlivců, ale o systémovou chybu. „Soudci
mají nezávislost, to znamená, že jsou neovlivnitelní nějakými
politickými orgány. Jejich bůh se jmenuje zákon a podle toho se mají
řídit. Jenže jak vidíte případy některých soudců, jejich bohem není
zákon, ale peníze. Tak někteří soudci klesají na úroveň normálních
gangsterů,“ prohlásil známý advokát v rozhovoru pro ParlamentníListy.cz.
To podle něj znamená, že spravedlnost se stává prostitutkou a soudce jejím
pasákem.

Co říkáte tomu, že soudce pražského Vrchního soudu Ivan Eichler byl
obviněn a vzat do vazby kvůli údajnému přijímání úplatků a
ovlivňování trestních řízení ve prospěch obžalovaných?

Zatím je případ ve fázi obvinění, to znamená, že pravomocné rozhodnutí
neexistuje. Bude probíhat dokazování, nevím, jak má policie nabito. Ale už
teď mohu říci, že to je těžká rána pro důvěru české justice,
protože poté, co byli stíháni soudci okresních a dalších soudů, a to
opakovaně, Praha 2 a Litoměřice, poté, co byly problémy se státními
zástupci, ta hydra korupce dosáhla až do Vrchního soudu v Praze. Chci říci,
aby to čtenáři ParlamentníchListů.cz věděli, že soudce vrchního soudu
má plat sto tisíc korun. A jestliže je mu tohle málo a požaduje ještě
nějaké korupční odměny, je to něco strašného.

Ale už se několikrát ukázalo, že soudci drží pohromadě, když jde o
jejich kolegy nebo o jejich peníze. Mne třeba překvapilo, že v případě
litoměřických soudců, o nichž jste mluvil, padly za korupci nakonec jen
podmíněné tresty. Dokonce i v případě soudce Knotka, který byl nejprve
odsouzen na pět a půl roku nepodmíněně, nakonec byl trest zmírněn na tři
roky podmínky. Připadá vám to správné?

Ne. Já jsem nezažil, že by odvolací soud u tak závažného činu jako
zneužití pravomoci veřejného činitele nebo státního orgánu změnil tak
drakonicky trest z nepodmíněného na podmínku. Kdo je výš než soudce?
Celou dobu soudci tvrdí, že jsou nezávislí. Celou dobu tvrdí, že chtějí
přidávat na mzdách každý rok nějakých pět procent, aby se zabránilo
korupci. A podívejme se, kde jsme. Já řeknu, jen ať přijdou, že chtějí
zvýšit platy. Vydráždí veřejnost tak, že se to otočí proti nim. Já
bych udělal stop dalšímu zvyšování platu soudců, už toho mají dost. Ale
pravda je, že soudcovský stav je stav. A každý stav, ať už lékařský
nebo advokátský, drží pohromadě.

Ale nejde jen o poslední případy. I v minulosti se objevila řada problémů,
třeba ve známém případu konkurzních správců, kde figuroval také soudce
Jiří Berka. Ale v souvislosti s korupcí byli odsouzeni soudci poprvé až
vloni. Nejprve ti z Litoměřic, pak i soudce Ondřej Havlín, který na
Obvodním soudu pro Prahu 2 soudil především dopravní nehody a za úplatky
pomáhal lidem, kteří řídili v opilosti. S ním byl odsouzen i státní
zástupce František Fiala, který také přijímal úplatky. Teď je obviněn
další soudce, dokonce vrchního soudu. Lze ale po těch mírných rozsudcích
věřit, že soudy budou o soudcích rozhodovat spravedlivě?

Soudci mají nezávislost, to znamená, že jsou neovlivnitelní nějakými
politickými orgány. Jejich bůh se jmenuje zákon a podle toho se mají
řídit. Jenže jak vidíte případy některých soudců, jejich bohem není
zákon, ale peníze. Tak někteří soudci klesají na úroveň normálních
gangsterů. To znamená, že spravedlnost se stává prostitutkou a soudce
jejím pasákem. To je memento mori pro nás všechny. Měli bychom si uvědomit,
že existuje nějaká hranice. Někteří soudci se pasovali do role polobohů,
kteří rozhodují o lidských osudech. Vůbec si neuvědomují, že jsou
stejně smrtelní jako vrazi, které soudí. A že budou jednou ležet na
smrtelné posteli a budou na tom úplně stejně jako my ostatní. Chybí jim
sebereflexe. Soudcovský stav v některých případech zhrubl. Zažil jsem
otřesný případ, kdy soudkyně Městského soudu požadovala po mé klientce,
která měla rakovinu dělohy, byla hospitalizována v hospici, krvácela,
musela mít pleny, abych svoji smrtelně nemocnou klientku dopravil do jejího
místa bydliště, aby se zúčastnila vyšetřovacího úkonu. Když jsem
říkal, že to nejde, protože je přikurtovaná k lůžku a na kapačkách,
soudkyně řekla, že ji to nezajímá. Říkal jsem si, co je to za člověka,
který sedí na pražském městském soudu a který si neuvědomuje, že na tom
může být za dva roky stejně. A kdo se rouhá, toho to postihne.

Představitelé justice mohou říci, že to je lidské pochybení. Je tomu
možné vždycky úplně zabránit?

Dosud to byly chyby jednotlivců. Ale už docházím k názoru, že je chyba v
systému. Já jsem už totálně ztratil důvěru v policii. Když je možné,
aby policisté odvezli bezdomovce za město, tam mu sundali boty a ztloukli ho,
jsou to praktiky StB. Václavák oprávněně demonstroval proti komunistovi
Ondráčkovi, který mlátil lidi před rokem 1989 na demonstracích, ale to,
že se současní policisté chovají stejně, už neřeší. Kalouskové už
nepřipomínají takovéto skutečnosti, to se jim nehodí do krámu. Policie se
vymkla, vybírá si pokuty, to jsem zažil, když jsem jel rychle, vyzvali mne,
abych zaplatil, ale bez kupónu.

To se bohužel děje, takový je stav. Policista zastaví řidiče a vytáhne na
něj pistoli, protože na něj troubil, přitom jde o vysokého důstojníka
policie. A ztratil jsem důvěru i ve státní zástupce, protože nejvyšší
státní zástupce Pavel Zeman sedí v Brně a kryje nezávislé, samostatně
působící státní zástupce Ištvana a Bradáčovou, kteří mají volnou
ruku. Podívejte se na kauzu Nagyová, kdy padla vláda, vyházely se miliardy,
ta dodnes není dokončena. A nikdo nenese odpovědnost. Nejhorší je, že
když státní zástupce někoho nespravedlivě obviní a soud ho zprostí
obžaloby, státní zástupce se usměje a řekne, že měl odlišný právní
názor.

Jestliže k vyvinění státního zástupce za chybný postup, který mnohdy
zničí lidem životy, stačí říci, že měl odlišný právní názor,
příště mohu přijít k soudu s tím, že máme na vinu klienta odlišný
právní názor, že ten skutek není trestným činem, a má to skoro stejnou
váhu, jako když to řekne státní zástupce. Soudci stáli mimo, drtivá
většina soudců jsou féroví, slušní, čestní lidé. Nemám s nimi
problémy. Ale jak je vidět, existují mezi nimi takoví, kteří si právo
pletou s kupčením se spravedlností. Tady by se mělo zasáhnout. Měl by se
zastavit růst platů soudců, doporučoval bych, aby byly častější
prověrky. Soudce má být symbolem humanity, ne jako soudkyně, která mi
řekla, že ji rakovina mé klientky nezajímá.

Na své mzdy jsou soudci hodně citliví. Když si politici zmrazili v době
krize platy, řada soudců podala proti tomu žalobu k Ústavnímu soudu a ten
krácení jejich platů označil za protiprávní. Neobáváte se, když
doporučujete zastavit růst platů a častější prověrky soudců, že se to
může někdy negativně projevit na projednávání vašich případů u soudu?

Zaprvé – kdo se bojí, nesmí do lesa. Zadruhé – neříkám nic jiného
než to, co je realita. To, že byl obviněn soudce vrchního soudu kvůli
korupci, je realita. To, že policajti mlátí lidi, je realita. To, že
státní zástupci neodpovídají za svá pochybení, je realita. Když to budu
přehlížet, tak do této republiky nepatřím. A pokud bych měl problémy za
to, co říkám, je to jen důkaz toho, že se potrefená husa ozvala.

Myslíte si, že by měla být také zvýšena odpovědnost státních
zástupců a soudců? Dnes jim při nějakém pochybení hrozí nanejvýš
kárné řízení.

Právní systém je nastaven dobře. Existují kárná řízení, ale pokud
dojde ke zneužití pravomoci jako v případě Litoměřic nebo v případě
Prahy 2 a jak je podezření, že k tomu došlo na Vrchním soudu v Praze, pak
to podléhá režimu trestního zákoníku. Já bych byl jen rád, aby se
měřilo všem stejně. Někdy se zdá, že osoba soudce znamená víc než
osoba jiného člověka. To už je na svědomí těch soudců, kteří o tom
rozhodují. Já to řeknu jinak, každý z nás jednou stane před nebeskou
branou. A ten nejvyšší soud se zeptá: Milý synu nebo dcero, páchal jsi
dobré skutky, nebo špatné? A nelži. A každý z nás tam něco řekne.
Věřím, že devadesát devět procent soudců řekne, že dělalo dobré
skutky, a půjdou dál. Ale budou lidé, kteří budou lhát.

Choices:
- rozhořčení
- soucit
- jiná
- missing
- strach
- nenávist


Question:
Zaznělo z Okamurova hnutí: Rozdávají karty, zneužívají k protestům děti,
působí tlakem ulice. Byla by politická chyba nechat se vydírat několika
desetinami procenta voličů

ROZHOVOR Poslanec Lubomír Volný (SPD) odmítá jakákoliv pochybení či
nepravosti ve financování hnutí. S takovým podezřením přišli novináři
Sabina Slonková a Jiří Kubík, ale Volný jejich odhalení označuje za
kabaretní představení. Vinu Tomia Okamury i svoji vlastní důrazně odmítá
a oba novináře označil za hlupáky a někoho, kdo by neměl být
respektovaným držitelem novinářského průkazu.

Novináři Sabina Slonková a Jiří Kubík pro Seznam.cz připravili obsáhlou
reportáž, která hovoří o zneužívání finančních prostředků v hnutí
SPD, manipulaci s e-shopem hnutí a obchodní účelovosti politiky Tomia
Okamury. Skutečně je dění v SPD takové?

Nemyslím si, že ta reportáž je obsáhlá, myslím si, že to není ani
reportáž, ale spíše nepovedené kabaretní představení.

Bylo a je povinné si kupovat věci z e-shopu SPD? Existoval onen transparentní
účet napojený na vaši osobu?

Ne, nakupování propagačních předmětů nebylo nikdy povinné. To si opravdu
nedovedu představit, jak by toto mělo probíhat, jak bych měl nutit tisíce
našich členů po celé republice, aby si povinně nakupovali naše
propagační předměty. Ne, žádný transparentní účet napojený na mne a
na e-shop nikdy neexistoval. Existuje pochopitelně naštěstí firemní účet
e-shopu, ze kterého lze vysledovat všechny platby, a bohužel, žádné
miliony tímto účtem nikdy neprotekly. E-shop, jehož jsem provozovatelem,
jsme s kolegy v MSK zřídili právě proto, aby vše bylo transparentní a
nenapadnutelné, je standardně vybaven vším, čím musí být e-shop v
České republice vybaven.

Jaká je vaše důvěra k Tomiu Okamurovi ohledně financování jeho bývalého
i současného hnutí?

Systém financování SPD je úmyslně nastaven tak, aby nemohl být nikdy nikdo
napaden z netransparentního jednání, Tomio Okamura neschvaluje sám žádné
platby, má pouze právo veta v případě, že s nějakou platbou nesouhlasí.
S čímž zase jednoznačně souhlasím já, někdo musí mít poslední,
rozhodující slovo v případě odeslání či neodeslání případné sporné
platby, protože je to Tomio, jehož jméno je v názvu našeho hnutí, tak to
pochopitelně může být těžko kdokoliv jiný, kdo by měl toto právo veta
mít. Veškeré útoky, že Tomio Okamura něco někam převedl, jsou tedy
čisté a prokazatelné lži od okamžiku vyřčení. Má důvěra ve vedení
našeho hnutí i Tomia je stoprocentní. Tomio dělá vše, aby financování
hnutí bylo stoprocentně transparentní, a já mu za toto děkuji, velmi to
usnadňuje naši pozici, když diskutujeme s voliči. Za poctivě a efektivně
utracených dvaadvacet milionů korun jsme získali téměř jedenáct procent.
Zajímavé je, že nikdo neřeší podezřelé financování třeba ČSSD,
která byť prakticky v bankrotu, získala za 85 milionů korun 7,27 procenta
nebo ještě lépe TOP 09, která za 74 milionů získala 5,31 procenta. Tady
někdo vedl opravdu hodně neefektivní a předraženou kampaň a investigativci
České televize a Seznamu se u těchto stran s prokázanou korupční historií
či pověstí mohli zcela legitimně zaměřit na to, jestli si jejich
představitelé náhodou vlastní strany netunelují. Přijde mi vlastně velmi
typické, a až podezřelé, že tady se investigativci z České televize i
Seznamu jaksi pozapomněli zamyslet. Jediné, co tedy mohou lidé, kteří Tomia
nenávidí a kteří se přímo děsí představy referend a vlastní
odvolatelnosti, dělat, je lhát, manipulovat, pomlouvat, presstituovat, a to v
libovolném pořadí. No a mezitím nás tak nějak ze sportu udávat za
téměř každičké slovo, které vyřkneme, nebo někam napíšeme. Lidé,
kteří o nás v reportáži lžou, jsou členové ODA a úmyslně poškozují
naše hnutí v rámci politického boje. Kdo je ten pán v kapuci, nevím,
možná režisér tohoto pořadu, mediální manipulátor a profesionální
lhář Vít Klusák? Investigativci Seznamu jsou pro mne buďto hlupáci, nebo
navedení hlupáci. Rozhodně nepřipomínají nikoho, kdo by měl být
respektovaným držitelem novinářského průkazu.

Fotka kandidátky ODA ve volbách do Poslanecké sněmovny v roce 2017
přiložena.

Od voleb jsme svědky velké nespokojenosti určité části veřejnosti s
politickou reprezentací. V minulých dnech vše gradovalo masovými
demonstracemi proti zvolení Zdeňka Ondráčka předsedou sněmovní komise pro
kontrolu GIBS, pak se situace ještě více přiostřila po inauguračním
projevu prezidenta Miloše Zemana a uskutečnily se další protesty. Než se
dostaneme k jednotlivým událostem. Co tohle všechno znamená? Jak odpor
ovlivní politickou scénu u nás a atmosféru ve společnosti?

Pokud nedojde k násilné majdanizaci těchto i ze zahraničí
spoluorganizovaných akcí, viz váš vlastní článek zde, nestane se nic.
Protestující demokraticky vyjádří svůj názor, na což mají nezadatelné
právo, ale zároveň budou respektovat výsledky voleb a pokusí se prosadit
demokraticky již v těch následujících komunálních volbách. Pokud stejné
síly spojené s těmito protesty sáhnou k násilí tak, jako již sáhly na
Ukrajině či v Srbsku, budeme svědky velmi nepříjemných okamžiků a
ohrožení zbytků demokracie, které u nás máme.

Co se týká sestavování vlády, i prezident Miloš Zeman už by uvítal,
kdyby Andrej Babiš směroval jednání k nějakému výsledku: „Začínám z
toho také být nepatrně – zdůrazňuji slovo nepatrně – nervózní,“
řekl Zeman minulý čtvrtek v TV Barrandov. Jenže Andrej Babiš urazil
komunisty, ČSSD může být zneklidněna kvůli tomu, že chce vyjednávat s
ODS, a vládu s SPD zase odmítá Babiš. Trvá vyjednávání o vládě už
příliš dlouho? Je to problém?

Práce kvapná málo platná. To zcela jistě platí i při sestavování vlády.
Nicméně my jsme své řekli, byli jsme připraveni prosazovat program SPD
klidně i prostřednictvím menšinové vlády bez účasti našich ministrů,
která by se k plnění našich programových bodů zavázala, protože nám
nejde o ministerská křesla jako ČSSD, nám jde o program, rozvoj skutečné
demokracie a svobody v této zemi. Míč dnes není na naší straně hřiště.

Spolek Milion chvilek na svém serveru milionchvilek.cz přinesl možnost
podepsat petici proti premiérovi Andreji Babišovi. Pokládají za
nepřijatelné, aby 70 let po komunistickém puči a 29 let po sametové
revoluci byl premiérem naší země trestně stíhaný člověk, vedený jako
agent StB, a požadují odchod Andreje Babiše. Ovlivní to nějak jeho
vyjednávání o vládě?

My navrhujeme opakovaně přechod na systém demokraticky přímo volených a
také demokraticky přímo odvolatelných politiků, a to prostřednictvím i
jejich vlastních voličů, pokud je tito politici zklamou. Zajímavé je, že
síly, které se agresivně brání zavedení demokratického a legitimního
procesu odvolatelnosti konkrétních politiků, zároveň prakticky neustále
volají po odvolávání demokraticky zvolených politiků nelegitimními
nátlakovými prostředky a neustále organizují nějaké diskotéky,
rozdávají karty, zneužívají k propagandě děti, nezletilé mladé studenty,
akademickou i školní půdu, snaží se působit tlakem ulice, shánějí
Miliony chvilek místo toho, aby svou prací sehnali miliony voličů.
Zajímavé pro mne u těchto samozvaných obránců demokracie je jejich spíše
demokraturní přístup, totiž, že když není po jejich, není to
demokratické, a to bez toho, že by nabízeli legitimní a demokratickou
variantu.

Jsme to naopak my v SPD Tomia Okamury, kdo toto umíme nabídnout svými návrhy
na referendum, přímou volbu a přímou odvolatelnost politiků i jejich
vlastními voliči. Jsou to právě naše návrhy a ve skutečně
demokratických zahraničních zemích staletími prověřené a otestované
metody a postupy přímé demokracie, které umožňují kdykoliv a komukoliv
legitimně otestovat stabilitu podpory prezidenta, vlády, Parlamentu; bez toho,
aby se musel kdokoliv obávat majdanizace jakýchkoliv pouličních akcí.
Opakuji, my pro tyto situace máme řešení, a to řešení legitimní a
demokratické.

To se ovšem těmto pseudodemokratům nelíbí, protože vědí, že skutečně
demokratickými prostředky nemají dnes šanci uspět a vypadá to, že čtyři
roky se jim čekat nechce. Obávám se, že jejich jedinou reálnou šancí na
změnu, o kterou se snaží, je majdanizace situace, které se já osobně velmi
obávám. Pokud se někdo nechá ve svém rozhodování omezovat tlakem
několika desetin procenta voličů v České republice, byla by to jeho
zásadní politická chyba. Doufám, že dnes nikdo takový o vládě
nevyjednává.

S ohledem na to, že „vyměnit“ prezidenta půjde asi dost těžko,
soustředí se veškerý odpor konkrétně na Andreje Babiše?

To se zeptejte těch, kteří i za peníze a s veřejnou podporou OSF ze
zahraničí i za naše vlastní státní peníze z neziskovek tyto výrazně
menšinové akce s velkým úsilím organizují. Jen oni a jejich zahraniční
šéfové tuší, jaký bude jejich další postup, kam a na koho se pokusí
soustředit tekutou agresivitu zfanatizovaných odpůrců výsledků
demokratických voleb jak prezidenta České republiky, tak našeho Parlamentu.
Mě osobně zajímá hlavně to, kam až jsou ochotní v českých poměrech
tito aktivisté zajít a jestli budou, nebo nebudou používat nakonec i
násilí. Jestli unesou to, že demokraticky zvolený prezident i Parlament na
ně nebudou vůbec reagovat. Na Ukrajině a v Srbsku to podobní, prakticky ze
stejných zdrojů financovaní a prakticky stejným způsobem organizovaní
aktivisté, neunesli a skončilo to Molotovovými koktejly v ulicích, buldozery
v Parlamentu a sídle televize a tragicky i dodnes neznámými vrahy,
odstřelovači na náměstí. Jestli se něčeho opravdu obávám, tak jsou to u
nás dlouhodobě působící podporovatelé krvavého ukrajinského Majdanu a
ukrajinští podporovatelé těchto akcí v našich ulicích. Nezbývá mi než
doufat, že bezpečnostní složky státu bdí.

Náměstí Slovenského národního povstání v Bratislavě zažilo demonstraci,
jakou okolo stojící domy nepamatují od 17. listopadu 1989. Tisíce lidí
přišly znovu uctít památku novináře Jána Kuciaka a jeho snoubenky, ale
nejen to. Tentokrát přišli Slováci také jasně říci, co si myslí o
slovenském předsedovi vlády Robertu Ficovi a volali: Dost bylo Fica! Ten
nakonec předal slovenskému prezidentovi demisi. Jak vy čtete situaci na
Slovensku?

V prvé řadě jednoznačně odsuzuji tento odporný zločin. Odsuzuji jej
úplně stejně jako jakoukoliv jinou vraždu nevinných lidí. Nejsem detektiv,
nevím, jestli je pan Fico zloděj, nebo není, vím jen, že opakovaně
demokraticky vyhrál volby, že má silnou i ze zahraničí podporovanou opozici
a že to určitě není hloupý člověk. Tato odporná vražda jemu osobně
rozhodně nemohla nikdy být ku prospěchu. Reportáž Jána Kuciaka rozhodně
neměla, bez jeho tragické smrti a tragické smrti jeho přítelkyně,
potenciál jakkoliv ohrozit mocenskou pozici Fica. Podle mne nebyly tyto
odporné vraždy novináře a jeho snoubenky vraždami pro Fica, ale pokud
nebyly spojeny s jinou kriminalitou, byly to podle mne vraždy proti Ficovi.
Pokud je zapletena mafie, tak určitě ne mafie, která jednala ve prospěch
dnes již původní slovenské vlády.

Jednoznačně mi připadá krajně podezřelá rychlost, se kterou slovenská, v
demokratických volbách neúspěšná opozice dokázala na Slovensku rozjet
svou kampaň, a jak se agresivně snaží doslova a do písmene hyenisticky,
tancem nad hroby obou zavražděných zneužít situace a šoku veřejnosti k
vyvolání předčasných voleb ještě předtím, než se cokoliv vyšetří. S
podezřením hledím na hyperaktivitu prezidenta Kisky, který se prokazatelně
tajně scházel s globálním lobbistou za své vlastní soukromé zájmy panem
Sorosem a na kampaň médií na Slovensku, která se snaží Fica bez soudu
okamžitě ukřižovat. Až příliš mi toto opět připomíná Majdan a na
Slovensku již případně přímo i s krvavými oběťmi. Možná se někdy i
dozvíme pravdu a možná, že stejně jako v případě stejně odporného
vraždění na Majdanu, se nedozvíme nic.

A teď přímo k tomu, co se děje kolem vaší osoby. V reportáži České
televize, ale i článku iDnes.cz bylo odhaleno, že vlastníte a pronajímáte
byty sociálně slabým rodinám, které pobírají sociální dávky. To je
skutečnost. K samotné reportáži, kvůli které chystáte právní kroky, se
teprve dostaneme. Není už pouhý tento fakt v rozporu s tím, co dlouhodobě
hlásá SPD? Neměl by si politik vaší pozice takové konání raději
rozmyslet?

V reportáži České televize nebylo odhaleno nic, v této zakázkové
reportáži České televizi se manipuluje a lže. Veškeré informace o této
své životní situaci jsem zveřejnil sám a dobrovolně více než rok před
volbami na tomto svém profilu.

Další informace zde a také zde.

V této životní situaci jsem se ocitl dlouho před svým vstupem do hnutí a
také byla jednou z mnoha motivací ke vstupu do veřejného prostoru, protože
zkušenosti, které jsem získal, byly jak zdrcující, tak motivující a i
díky nim dnes moc dobře vím, jak lze a jak nelze situaci s těmi skutečně
dokonale systému přizpůsobivými řešit. Jednoznačné to opravdu není,
nikdy nebylo a nikdy nebude tím, že se rozdá ještě více miliard
neziskovým organizacím, které za poslední dekády a stovky miliard korun
předvedly žalostné výkony s nulovým efektem. Má životní situace není v
rozporu s žádným naším programovým bodem, postupně jsem se i za cenu
neobsazení bytů a dotování provozu domů z vlastních prostředků
dopracoval až ke klientům, kteří měli pracovní minulost, čistý trestní
rejstřík a spolupracovali se státními orgány při péči o své děti

Mluví se o předraženém nájemném v dané vyloučené lokalitě, ve které
je podle odborníků taková cena příliš vysoká. Jak její výši chcete
obhajovat?

Nijak. Nájemné není předražené, naopak je vzhledem k opotřebovávání
nemovitostí příliš nízké, a proto v tomto není co obhajovat. Koho to
opravdu zajímá, zde je mé vyjádření na Facebooku.

Hodláte tyto pronájmy nějakým způsobem řešit? Mám na mysli, zda
chystáte nějakou změnu?

Ano, domy vyklidím a budou prozatím prázdné. Pro mne to tak bude dokonce
lacinější varianta. Dnes jsem díky spotřebě energií v těchto domech
každý měsíc v minusu zhruba třicet tisíc korun, a až budou domy
zakonzervovány, budu pouze splácet hypotéky bez energií a sledovat, jak
díky politice města, která vytvořila z této původně lukrativní čtvrti
ghetto, cena nemovitostí neustále klesá. V tomto vlastně mohu České
televizi poděkovat, protože vytvořila na nájemníky takový tlak, že mám
konečně možnost nemovitosti v klidu zakonzervovat, dokud se pro ně nenajde
jakékoliv jiné uplatnění.

Bývalí členové SPD sbírají podpisy v petici kvůli vašemu odvolání.
Více lidí si stěžuje na způsob vašeho jednání a tak dále. Proč podle
vás dochází k tak silným krokům?

Žádné silné kroky skutečné vnitrostranické konkurence nevidím. Vidím
jen mediální výkřiky. Prakticky nic z níže uvedeného v oné reportáži
České televize nezaznělo a možná by bylo fajn se paní reportérky zeptat
proč. Onu petici podepsalo k dnešnímu dni 33 lidí, většinou lidí, kteří
ji sepsali, a jejich okolí. Nehledě na to, že sama petice je plná
nepravdivých údajů a její text minimálně hraničí s pomluvou. My jsme
dnes ještě silnější, ještě výkonnější a ještě jednotnější, než
jsme byli předtím, a tito lidé jsou dnes již přesně tam, kam vždy ve
skutečnosti patřili, i když se nepříliš dobře přetvařovali jako naši
kolegové. Jsou tedy v ODA, v Realistech, v Rozumných a ve stranách, které
jsou vidět občas v médiích, ale ne v srdcích voličů. Také jsou zpátky
ve svých firmách, kterým chtěli zřejmě dopomoci k větší prosperitě
zneužitím naší práce.

Myslím si, že například někdo, kdo se pokoušel neúspěšně kandidovat
nejprve za Úsvit, poté za ANO, následně za SPD a ve finále skončil na
kandidátce Realistů, není charakter, ale minimálně politický turista bez
zásad. A přesně takovýto druh lidí od nás odešel. Zde je třeba opět
uvést na pravou míru informace zatajené reportérkou České televize v její
reportáži. Měla všechny tyto informace k dispozici, jak ode mne, tak z
otevřených zdrojů a z nějakého důvodu se je ve své reportáži, podle mne
točené na politickou objednávku, rozhodla cenzurovat tichem. Mezi takzvanými
bývalými členy SPD, kteří o nás dnes tak ochotně v České televizi lžou
a pomlouvají, jsou tedy lidé, kteří kandidovali v posledních parlamentních
volbách za ODA, Realisty a Rozumné a také podnikatelé, kterým jsme
neumožnili privatizaci našeho klubu.

Jsou to lidé, kteří se snažili nominovat se na volitelná místa naší
kandidátky a neuspěli v prokazatelně demokratickém procesu jejího
sestavování jak napříč okresy, tak na závěrečné krajské konferenci.
Nezískali to, po čem toužili. Projevilo se to tím, že k nám nevstoupili,
aby pracovali pro náš program, ale protože chtěli pracovat pro sebe a nás
chtěli použít jako výtah k funkci, popřípadě jako investici. My máme
své postupy jak transparentně oddělit zrno od plev a v tomto případě
zafungovaly dokonale, jak na nasazené krtky, tak na politické podnikatele.
Jedním z nich je dlouhodobá, trpělivá a prokazatelná práce ve prospěch
hnutí a tím druhým odvaha naše hnutí veřejně reprezentovat, a to i v
době, kdy se proti nám vede agresivní antikampaň. Když může odvážně
bojovat s nepřízní médií náš lídr, musíme toho být schopní i my,
Tomio vybojuje mnoho bitev, ale zcela určitě se mu bojuje lépe s naší
podporou v zádech. Nepotřebujeme ani neviditelné členy, ani neviditelné
kandidáty.

Někteří tito lidé neuspěli, protože neproklouzli naším systémem,
nechtěli pracovat a nechtěli reprezentovat naše hnutí, ale naopak chtěli
nechat pracovat a riskovat náš tým a ve finále pouze slíznout smetanu.
Neuspěli ani ti, kteří se pokoušeli náš systém pro sebe individuálně,
třeba finančními příspěvky ohnout. Všichni tito lidé poté, co neuspěli,
se prakticky okamžitě objevili na kandidátkách jiných stran, nebo rozjeli a
podporovali soukromou volební kampaň jednotlivců mimo struktury klubu. Toto
je minimálně podezřelé, ne-li přímo usvědčující. Funkce a nominace
nejsou zadarmo, ale rozhodně nejsou za peníze, jsou za trpělivou, dlouhodobou,
poctivou práci pro přímou demokracii a za odvahu veřejně hájit naše
hodnoty. Tito lidé si z hnutí odvedli své příznivce a rozjeli antikampaň,
nyní již v dresu a ve jménu svých nových stran. Tato nezpochybnitelná
informace v České televizi nikdy nezazněla. Nejedná se v žádném
případě o krizi našeho klubu, ten je stabilní, jednotný, stále se
rozrůstá a den co den pracuje na prosazování našeho programu.

Takže, když to shrnu z úhlu pohledu naší krajské organizace, prošli jsme
dokonalým očistným procesem, v průběhu kterého nás opustili lidé,
kteří chtěli jen a pouze zneužít Tomia Okamuru a práce lidí z našeho
hnutí k vlastnímu prospěchu, pokoušeli se naši organizaci zprivatizovat, a
ti, kteří se jimi bohužel nechali napálit. Jako perlička působí i další
v reportáži jen velmi lehce zmíněný fakt, a to, že tito bývalí členové
vystupující v oné reportáži nebyli z SPD vyloučeni, ale sami odešli.
Rezignovali, přestože měli možnost opět na krajské konferenci obhajovat
své názory a postoje. Nebyli vyloučeni, odešli sami, kandidovali za
konkurenci a sami posléze kontaktovali jak Českou televizi, tak další média
standardně útočící na SPD místo toho, aby se účastnili našich
okresních schůzek a konferencí v době, kdy na ně měli přístup. Myslím,
že toto je definitivní důkaz o tom, kdo je kdo v tomto příběhu. Chcete
důkaz místo slibů? Sledujte naši kampaň v komunálních volbách v
Moravskoslezském kraji a opět uvidíte stovky našich členů dobrovolně
pracovat pro SPD Tomia Okamury v ulicích našich měst.

Tisíce lidí se sešly na demonstraci s názvem „Zemane – ČT nedáme“ na
podporu České televize a svobody slova. O den později studenti stávkovali za
dodržování ústavních zvyklostí. Požadovali, aby vláda v demisi nekonala
zásadní a personální kroky ani nevytvářela nové ústavní pořádky. A
také aby Senát důrazně vystoupil proti nedodržování ústavních
zvyklostí. Jsou porušovány ústavní zvyklosti a je to symbolické, že se
opět zapojují do protestů studenti? Domníváte se, že někdo vyslyší
jejich požadavky?

Demonstrovat postoje je v pořádku. To jsme dělali, děláme a budeme
pochopitelně dělat i my. Zneužívat děti, školní a akademickou půdu,
zneužívat své postavení ředitele školy anebo rektora, lhát a manipulovat
již v pořádku není. Pouhá proklamace požadavků je také legitimní,
jejich vynucování jinak než ve volbách legitimní není. Jediný legitimní
způsob, jak mohou dnešní protestující fakticky a reálně tlačit na
současnou politickou reprezentaci, jsou blížící se komunální volby.
Takže pokud budou dnešní demonstrující zítřejšími aktivními voliči v
komunálních volbách a jako vítězové komunálních voleb – zejména ve
velkých městech, kde se hlasuje více stranicky a politicky – vyšlou jasný
signál současné politické reprezentaci, že je národ většinově na jejich
straně, tak bude vše v pořádku. Pokud se vydají cestou majdanizace
protestů, můžeme mít všichni velký problém. Míč je dnes na jejich
straně hřiště.

V Devadesátce na ČT 24 položil jeden z diváků řediteli České televize
otázku, proč odmítá naše veřejnoprávní televize uvádět honoráře
svých moderátorů a zaměstnanců, když BBC musí. Moderátor doplnil, že v
roce 2017 BBC poprvé zveřejnila platy a byla to součást velké dohody s
politiky, kteří výměnou slíbili moratorium na zásahy do legislativy,
která se BBC týká. „Toto je řešení, které máte za to, že je třeba
životaschopné i v České republice?“ dokončil moderátor otázku. „Já
si nejsem jistý, že česká společnost je na takovouhle situaci připravena.
A jak jsem vysvětloval, my bojujeme s dvojím právem. Jedno právo je právo
na informace a právo na transparentnost a druhé právo je právo na ochranu
osobnosti a na osobní údaje. A samozřejmě tam se to snažíme vážit. To
znamená, když nás koncesionář osloví s tím, abychom mu dodali údaje
tohoto typu, snažíme se mu vyhovět v maximální možné míře, abychom
zároveň ale nenarušili osobní údaje a osobní svobodu našich zaměstnanců.
Zatím mám pocit, že se nám to ve většině případů daří,“ reagoval
generální ředitel Petr Dvořák. Podle vás, měl by smysl „obchod“:
zveřejnění platů zaměstnanců za moratorium na legislativní zásahy? Měla
by Česká televize zveřejnit honoráře?

Toto je pro mne naprosto nepřijatelné a v Evropě v roce 2018 toto hodnotím
prakticky jako plivnutí do tváře těm, kteří svými penězi mnohdy
nedobrovolně plní konta zaměstnanců České televize. Zaměstnanci
veřejnoprávního media jsou činní ve veřejném prostoru, velmi významným
způsobem ovlivňují politické dění v zemi a podle toho by měla být jejich
majetková situace podrobována stejným pravidlům, jako je podrobována
majetková situace aktivních politiků. Starosta i té nejmenší obce je
nějakým způsobem majetkově kontrolován veřejností a já si myslím, že
by to mělo platit i pro novináře, redaktory, komentátory pracující pro
takzvaná veřejnoprávní média, ale i pro hosty v těchto pořadech, pokud
jsou za svou účast v nich honorováni.

Dnes jsem se bavil s reportérkou Českého rozhlasu, která neměla vůbec
žádný problém mi sdělit, že její příjem je třicet osm tisíc korun
měsíčně, tato mladá slečna tuto odvahu měla a já jí poděkoval.
Získala si svou transparentností minimálně částečně mou důvěru a
dodala mi jiskřičku naděje, že ne vše je ve veřejnoprávních médiích
odsouzeno ke zmaru. Ovšem je evidentní, že někteří zaměstnanci plátců
koncesionářských poplatků se na rozdíl od ní bojí, a já osobně si
myslím, že oprávněně. Mohu se ovšem pouze obávat, protože vedení
České televize drze odmítá svým zaměstnavatelům, občanům této země,
skládat účty. Toto považuji za skutečné ohrožení demokracie a skutečně
nezávislých médií. Těch médií, která nevlastní a nekontroluje žádný
oligarcha, a která nejsou financována z koncesionářských poplatků.

Toto je pro mne skutečným ohrožením objektivity informování široké
veřejnosti. Netransparentní financování, nulová kontrola, a tím pádem
nevyhnutelná privatizace veřejnoprávních médií, to je to, co se mi
nelíbí. U veřejnoprávních médií, která disponují miliardami korun a v
zemi s tak bolavou korupční historií jako jsme my, si jaksi nedovedu
představit, že by tyto desítky miliard za ty roky unikly pozornosti kmotrů,
oligarchů a profesionálních tunelářů. Ne, zcela určitě neunikly a zcela
určitě se k nim pokusili dostat a zcela určitě, pokud se jim to podařilo,
tak nemohou být a nebudou odhaleni do té doby, dokud nebudou takzvaná
veřejnoprávní média také veřejně kontrolovatelná.

Bojujeme proti korupci mezi politiky, pojďme bojovat i proti korupci mezi
novináři. Chce mi snad někdo tvrdit, že novináři jsou jako jediná
profesní skupina v této zemi dokonale imunní vůči korupci, když vůči ní
nejsou prokazatelně odolní ani policisté, soudci, lékaři, soudní znalci,
hejtmani, starostové, poslanci, senátoři?

Choices:
- rozhořčení
- soucit
- jiná
- missing
- strach
- nenávist


Question:
Příznivci Západu budou volit radši Zemana než Topolánka. Protože dřív
umře, naznačuje redaktor

Novinář Jan Moláček se v textu pro server Aktuálně.cz rozzlobil na Mirka
Topolánka. Bývalý předseda ODS prý „hradní partičce“ Vratislava
Mynáře a Martina Nejedlého nadělil předčasný vánoční dárek.

„Ať už stojí za prezidentskou kandidaturou Mirka Topolánka kdokoliv, jedno
je jisté – Martin Nejedlý s Vratislavem Mynářem se letos mohou přestat
těšit na Vánoce. Krásnější dárek pod stromeček nedostanou. Jakkoliv je
Miloš Zeman přirozeným favoritem nadcházejícího prezidentského klání,
jedna voličská skupina se z jeho pohledu musela zdát navždy nedostupná.
Příznivci prozápadního směřování České republiky,“ zahájil svůj
komentář Jan Moláček.

Celý článek naleznete zde.

Pokud by se však dostal do druhého kola prezidentské volby Miloš Zeman a
Mirek Topolánek, pak zřejmě i voliči, kteří jinak nemohou přijít
Zemanovi na jméno, hlasovali spíše pro stávající hlavu státu. Tak to
alespoň vidí Moláček. Co ho k takovému názoru vede? Pokud do druhého kola
prezidentské volby postoupí Zeman a Topolánek, budou proti sobě stát dva
velcí kritici EU. Jeden je však starý a unavený, takže zřejmě bude muset
hodit ručník do ringu, zatímco druhý kandidát je na vrcholu sil.
Proevropští voliči by si tedy mohli říci, že raději zvolí Zemana,
protože existuje naděje, že brzy odejde z funkce.

Novinář nechápe, jak mohl Topolánka podpořit předseda TOP 09 Miroslav
Kalousek, který o sobě tvrdí, že je proevropským politikem. Když se
podíváme na rozhovory Mirka z poslední doby, zjistíme prý, že expremiér z
řad ODS rozhodně proevropský není.

„Dnešní bruselský establishment řízený dvojicí Macron–Merkelová nám
vnucuje nové ideologie genderu, klimatického alarmismu a multikulturalismu,“
nebo: „Poslední projev Emmanuela Macrona byl šílený,“ citoval z
Topolánkova rozhovoru pro server Info.cz Moláček.

To jsou věty, které se proevropským voličům moc líbit nebudou, takže ve
druhém kole prezidentské volby podpoří spíše Zemana.

Choices:
- rozhořčení
- soucit
- jiná
- missing
- strach
- nenávist


Question:
Napadli starší paní. Miroslava Němcová opět znechuceně o Číňanech,
Zemanovi i Petru Nečasovi

ROZHOVOR Bývalá předsedkyně Poslanecké sněmovny Miroslava Němcová
připustila, že ji velmi zarazilo chování čínské ambasády, která se
vměšuje do života v České republice organizováním bojůvek proti českým
občanům. Ale nelíbilo se jí ani počínání české policie, která místo
toho, aby se zaměřila na výtržníky z čínských řad, zaměřila se na
české občany. Odmítla výrok expremiéra a expředsedy ODS Petra Nečase,
že protesty jsou projevem primitivního antizemanismu.

„Ty přepálené manévry, Praha přeměněná v Peking, musely nutně vyvolat
reakci lidí, kteří si myslí, že slušné přivítání je namístě, ale
není namístě podbízení se a servilita té úrovně, jaké jsme byli svědky,“
prohlásila Miroslava Němcová v rozhovoru pro ParlamentníListy.cz.

Co říkáte na průběh návštěvy čínského prezidenta Si Ťin-pchinga a na
incidenty při jeho vítání při průjezdu Prahou, kdy Číňané napadali
české občany?

Jako první věc, která mne zarazila, bylo chování čínské ambasády v
Praze, když jsem si přečetla, jak organizovala skupiny mladých Číňanů a
převážela je autobusy buď do Lán, nebo na příjezdovou cestu od letiště.
Šokovalo mne, když jsem potom viděla záběry, jak se tam tyto nabrífované
skupiny chovaly, a přečetla jsem si, že tito lidé dostali z čínské
ambasády zadání, že byli vybaveni vlajkami, vuvuzelami a nevím čím vším,
aby je bylo vidět a slyšet, a že zároveň dostali pokyny, pokud by tam
přišli nějací Češi s protestem, aby je překřičeli nebo se do nich
nemilosrdně pustili, jak jsme v záběrech viděli. Vrhli se i na dva
koledníky a na jednu starší paní. Šokuje mne fungování čínské
ambasády, ministr zahraničí Lubomír Zaorálek by měl vznést dotaz, jak to,
že se čínská ambasáda vměšuje do života v České republice
organizováním těchto v podstatě bojůvek proti českým občanům. Nevím,
jestli je to na nějakou nótu, ale budu se pana ministra osobně ptát, co pro
nápravu těchto věcí udělá.

A jak jste vnímala chování české policie? Ze záběrů bylo vidět, že
policisté vůbec nereagovali na fyzické útoky Číňanů, ale zaměřili se
naopak na pokojné české demonstranty s vlajkami Tibetu, kteří přišli
svobodně a pokojně vyjádřit svůj názor.

Ze záběrů, které jsem viděla, se mi nezdá, že by se policisté chovali
jako Policie České republiky, která má chránit české občany. Měla jsem
dojem, že jednali v panice, protože celé nasazení policie bylo tak
abnormální. Ví Bůh, jak dlouho trénovali na tento příjezd, takže se
chtěli určitě zalíbit, a proto se vrhali na naše lidi, kteří tam v
podstatě nic nedělali, jen drželi tibetskou vlajku. Místo toho, aby se
policie zaměřila na výtržníky z čínských řad, zaměřila se na české
občany. Považuji to za pochybení, ale vycházím jen ze záběrů, které
jsem viděla, a ze svědectví účastníků, které jsem si přečetla na
nejrůznějších serverech. A tohle počínání Policie České republiky se
mi vážně nelíbilo.

Budete také chtít vysvětlení po ministru vnitra Milanu Chovancovi? Zeptáte
se třeba na to, jaké policie dostala zadání v souvislosti s příjezdem
čínského prezidenta do České republiky?

Určitě se budu pana ministra vnitra, tak jako ministra zahraničí buď
ústní, nebo písemnou interpelací ptát na to, co zdůvodnilo tak enormní
nasazení policistů na tuto akci, protože to byly nebývalé manévry, i jak
on, jako ministr vnitra České republiky, hodnotí zásahy proti českým
občanům. To ano, to se ptát budu.

Bezpečnostní opatření jsou v souvislosti s třídenní návštěvou
čínského prezidenta skutečně mimořádná, mnohem masivnější než před
šesti lety, kdy v Praze byli americký prezident Barack Obama a jeho tehdejší
ruský protějšek Dmitrij Medveděv. Považujete to za adekvátní? Policie to
zdůvodňuje zhoršenou bezpečnostní situací v Evropě po teroristických
útocích v některých evropských metropolích.

Nechápu to masivní nasazení policistů, to byly manévry. Mně jako člověku,
který už pozoroval řadu nejvyšších návštěv v České republice, to
nepřipadá normální. Nemyslím si, že by tady prezident Si Ťin-pching byl
nějak ohrožen, nemyslím, že tady jsou známky toho, že Čína je na tapetě
nějakých teroristů. To bych se spíš obávala ve chvíli, kdy sem
přijížděl prezident Izraele, ale to se tady takovéto manévry nekonaly.
Přičemž Izrael je náš dlouhodobý strategický partner v zahraniční
politice už od konce druhé světové války. A sázet na toto spojenectví je
daleko silnější, strategičtější a jistější vazbou než to, co
předvádíme ve vztahu k Číně.

Jak hodnotíte slova prezidenta Miloše Zemana v rozhovoru pro čínskou
televizi, že už nejsme v područí USA a EU, že už jsme nezávislou zemí a
formulujeme svou zahraniční politiku, která je založena na našich
vlastních zájmech? Nejsou to zvláštní slova od člověka, který krátce po
svém příchodu slavnostně vyvěšoval na Pražský hrad vlajku Evropské unie
a volal po zavedení eura?

Myslím, že to je už důsledek prezidentské volby, kterou zajišťovali
někteří lidé z okruhu pana Tvrdíka a pana Nejedlého. A tyhle struktury,
které volbu určitě i financovaly, musí dostat svůj vklad zpět. A pan
prezident se už před nějakou dobou rozhodl nebrat v potaz, že je prezidentem
suverénní České republiky, ale chce se zalíbit pouze skupinám, u kterých
vidí naprosto jasné spříznění, a byznys plánům Tvrdíka, který přivedl
ke krachu České aerolinie a teď zřejmě podniká podobným způsobem. Sice
napojením na Čínu, ale vyrábí z České republiky něco, co chce ministr
Babiš, tedy svoji firmu.

Kritiku prezidenta a jeho spojování s Čínou a poškozování čínských
vlajek označil bývalý premiér a někdejší předseda ODS Petr Nečas za
primitivní antizemanismus. A dokonce se pochlubil, že jeho vláda byla první,
která začala dělat pragmatičtější politiku vůči Číně. Vy jste
současné pročínské aktivity Petra Nečase označila nedávno v rozhovoru
pro ParlamentníListy.cz za jeho osobní záležitost, která vás nemile
překvapila. Ale když si dnes Petr Nečas přisvojuje určité zásluhy a
odvolává se na své tehdejší postoje, když byl premiérem za ODS, jde
skutečně jen o jeho osobní záležitost, není to i záležitost ODS?

Pokud jde o poškozování čínských vlajek, myslím, že to žádný projev
primitivního antizemanismu nebyl. Byl to projev, na který pasuje jedno hezké
české přísloví: jak se do lesa volá, tak se z lesa ozývá. Prostě ty
přepálené manévry, Praha přeměněná v Peking, musely nutně vyvolat
reakci lidí, kteří si myslí, že slušné přivítání je namístě, ale
není namístě podbízení se a servilita té úrovně, jaké jsme byli svědky,
a zareagovali. Pokud jde o Petra Nečase, já jsem řekla, že jeho soukromé
aktivity komentovat nebudu. Jestliže on ve své funkční etapě napomohl
některým pragmaticky myšleným krokům ve vztahu k Číně, budiž to
přivedeno na pravou míru, není to tedy jen zásluha Miloše Zemana, některé
kroky k tomu musely být učiněny už dříve. Ale víc se k tomu nechci
vyjadřovat, protože mám dojem, že ta přetahovaná, kdo má větší či
menší zásluhy, zastírá skutečnost, že Miloš Zeman nás svými
vyjádřeními odklání od zatím jasných vazeb, které máme, a to od vazby
na Spojené státy a NATO a také od vazby na sice velmi chybující Evropskou
unii, pokud jde o imigranty. Ale jsme jejím členem.

Vaše stranická kolegyně a bývalá poslankyně Kateřina Dostálová na
sociální síti napsala: „Petře Nečasi, měla jsem Tě ráda. A mám Tě
plné zuby. Ublížil jsi nám všem, že jsi neuměl ukočírovat svůj osobní
život. A schválně to píšu. Tak val Langerovo CEVRO a jezdi si s Milošem za
Číňanama. Ale drž hubu vůči lidem, kteří tu ideu na rozdíl od Tebe
drží… Tohle slizounství bez páteře nesnáším.“ Je to ojedinělý hlas,
nebo se v ODS v souvislosti s aktivitami Petra Nečase ozývá častěji?

Netroufnu si mluvit za nikoho z ODS, protože se na mne v souvislosti s výroky
Petra Nečase nikdo neobracel. Takže mohu mluvit jen za sebe. Ale zároveň si
myslím, že nejsem sama, kdo v ODS není nadšen tím, jak se Petr Nečas
zúčastnil s Milošem Zemanem všech jednání kolem čínských akvizit, jak
spolupracuje s panem Tvrdíkem, jak se účastní jednání, které svolává
Vojtěch Filip spolu s čínskými aparátčíky na téma Jak řídit a
rozvíjet stát. To jsou věci, které nechápu a s kterými nesouhlasím,
protože to odporuje tomu, jaké politické a ideové cíle Petr Nečas říkal.
Kateřině Dostálové rozumím a řekla bych to stejně.

Co může tohle navazování styků s Čínou znamenat pro Českou republiku do
budoucna? Někteří upozorňují, že vztahy s Čínou přinesou do české
ekonomiky potřebné investice. A kritiky, kteří se obávají spojení s
komunistickým režimem, protože jsme ho ještě nedávno zažívali na
vlastní kůži, upozorňují na to, že i jiné evropské země vítají
čínského prezidenta s velkou pompou, například Velká Británie.

Řekla bych, že ta vnější známka – přivítání – je určitě
srovnatelné. Ale není srovnatelné, jak se Velká Británie nebo Německo umí
bránit aktivitám Číny, které ohrožují vlastní bezpečnost těchto zemí.
Dokázaly se ubránit pronikání investic, které zdaleka nebyly bezpečné,
totéž se týká Ameriky, Austrálie, Kanady. Já vidím naši slabinu v tom,
jestli jako malá země dokážeme klást důraz, aby kapitál, který sem
přichází, byl za prvé čistý, za druhé, aby to byl kapitál, který budeme
umět dohlídat, aby pro nás nebyl bezpečnostním rizikem. Například se
hodně mluví o pronikání společnosti CEFC, která už tady investovala do
fotbalu, piva, nemovitostí, leteckých společností, ale má nějaký silný
armádní vliv. Hovoří o tom Bezpečnostní informační služba, ta ve své
zprávě za rok 2014 uvedla, že to byl rok ve znamení důrazu na infiltraci
čínských rozvědných aktivit do českých politických a státních struktur,
což je určitě velké riziko. Myslím, že na tohle by měl stát dávat pozor
a chovat se stejně obezřetně, jako se umí chovat Němci, kteří vykázali
jednu čínskou banku, která se chtěla propojit s drážďanskou bankou.
Neumožnili jí to. Jeden z cílů, který vidím v té silné aktivitě
Číňanů, ať už politické, nebo ekonomické, je v tom, že letos v prosinci
končí patnáctileté přidružení Číny ke Světové obchodní organizaci.
Čína tam zatím byla jako přidružený člen, nebyla definována jako země s
tržním hospodářstvím. Číně jde zejména o to, aby byla přidružena k
zemím s tržním hospodářstvím, což jí umožní daleko více pronikat na
evropský trh, zbavit se antidumpingových cen. Jedna ze studií mluví o tom,
že pokud by k tomuto kroku došlo, v České republice by zaniklo minimálně
devadesát osm tisíc pracovních míst, protože by se k nám bez cel valil
ještě víc než dnes levný sortiment zboží. To vidím jako jednu z
dalších věcí, které by si Česká republika měla hlídat.

Existuje riziko, že by mohla být postižena další odvětví, podobně jako
málem zcela zanikl textilní, sklářský nebo obuvnický průmysl kvůli
levnému čínskému zboží?

Mluví se o různých odvětvích, která by na to doplatila: dodavatelé do
autoprůmyslu, keramický průmysl, skláři, papírenství.

Choices:
- rozhořčení
- soucit
- jiná
- missing
- strach
- nenávist