Question:
Potlačení hlasu lidu ve věci „Ortel“, Vášáryová... Varování, jak by
to mohlo skončit, až se lidé naštvou

„Dobře to dopadlo, protože výsledek vedl k velmi vypjatým sporům, zda se
vedle sympatií má hodnotit ještě politická korektnost, či nikoli,“
říká někdejší ministr zdravotnictví Ivan David ke sporům o výsledcích
ankety Český slavík. Podle něj se pořádající agentura dostala do situace
nejhoršího druhu dilematu, a sice nutnosti volit mezi dvěma zly. „Ty spory
jsou ale velmi užitečné. Pravidlo, podle něhož se hlasy počítají, je
totiž děsivé. Je tu někdo nad hlasujícím lidem, a když lid nehlasuje
správně, volební výsledky se upravují. Každého musí napadnout, že
hrozí přenesení této praxe do politických voleb,“ uvažuje dále David v
rozhovoru pro ParlamentníListy.cz, kde se mimo jiné zamýšlí i nad
přínosem cesty Miloše Zemana do Ruska nebo nad tím, jak se „rodí“
vláda Andreje Babiše.

Nemohu se vyhnout aféře v anketě Český slavík, kde se čachrovalo s hlasy
kapely Ortel. Pořadatelé ankety totiž tvrdí, že Ortel porušil pravidla
fair play, a proto skupině započítali hlasy z loňska. I tak Ortel obsadil
druhé místo mezi skupinami a v kategorii zpěváků se Tomáš Ortel umístil
na třetí příčce. Proti postupu pořadatelů se ale ozvala skupina Kabát a
rozhodla se vrátit své ocenění. Cenu přijme nazpět jedině v případě,
že agentura doloží skutečné počty hlasů pro Ortel a Kabát jich bude mít
více. Ozval se i Karel Gott. „Osobně se chci setkat s ředitelem
pořádající agentury Musica Bohemica, panem Jaroslavem Těšínským.
Věřím, že mi celou situaci vysvětlí. Teprve potom budu schopen posuzovat
zmíněný problém,“ sdělil serveru iRozhlas.cz Gott. Generální partner
ankety, Karlovarské minerální vody (KMV) dokonce tvrdí, že pokud agentura
Musica Bohemica situaci jednoznačně nevysvětlí, zváží firma odchod ze
soutěže. Korunou všeho je, že si lidé ze soutěže dělají srandu i na
sociálních sítích. Co tomuto humbuku říkáte?

Z mého pohledu vše dopadlo dobře, protože Musica Bohemica se dostala do
situace nejhoršího druhu dilematu, a sice nutnosti volit mezi dvěma zly. Buď
uplatnit svůj nanejvýš pochybný řád soutěže, kdy podle vlastního
uvážení rozhodují, zda se fanoušci nespikli ve prospěch některého ze
soutěžících, anebo ho neuplatnit a nechat vyhrát Ortela a Ortel, což by
znepokojilo fanoušky Karla Gotta, a co je horší, sponzory soutěže. Zvolili
tedy první variantu ze dvou nepříznivých. Přestože mám hudební hluch,
soudím, že Karel Gott je nejlepší. V této soutěži ale nehlasují
odborníci, nýbrž fanoušci, takže mít sympatie je víc než mít nadání.
Dobře to dopadlo, protože výsledek vedl k velmi vypjatým sporům, zda se
vedle sympatií má hodnotit ještě politická korektnost, či nikoli. Ty spory
jsou ale velmi užitečné. Pravidlo, podle něhož se hlasy počítají, je
totiž děsivé. Je tu někdo nad hlasujícím lidem, a když lid nehlasuje
správně, volební výsledky se upravují. Každého musí napadnout, že
hrozí přenesení této praxe do politických voleb. Lid musí zůstat
suverénem. Je drzost tvrdit, že lid volí spatně, a proto rozhodovat nesmí.
Například v referendu o účasti v EU… Přihlížení k politické
objednávce prostě udělalo ze soutěže Český slavík politickou
záležitost. To nijak nepřeháním, a přesně v tom duchu jsem o tom už
napsal článek přede dvěma dny s názvem „Co do budoucna s hlasem lidu?". (http://www.novarepublika.cz/2017/11/co-do-budoucna-s-hlasem-lidu-co-je-bude.html).

Příčina je jednoduchá. Normálně vychovaný jedinec potřebuje kromě
jídla, pití, střechy nad hlavou a dalších materiálních věcí také „věci“
nemateriální, jako je pocit bezpečí, pocit uplatnění atd., mezi nimi také
pocit spravedlnosti. Nespravedlnost nejen lidé, ale i primáti špatně
snášejí, a to i když je v jejich prospěch, když jsou nezaslouženě
odměněni. Buď takovou odměnu odmítnou, nebou musejí nespravedlnost tzv.
racionalizovat, tedy dodatečné vymýšlet důvody, proč si ji zaslouží, aby
ji mohli „přijmout“. To platí pro normální slušné lidi. Například
skupinu Kabát a Karla Gotta.

No a Musica Bohemica svým rozhodnutím vyvolala značnou nevoli. To je přesně
to, co mám na mysli, když říkám, že „z mého pohledu vše dopadlo dobře“.
Předpokládal jsem, že část veřejnosti, a doufal jsem, že i někteří
ocenění budou mít pocit „nespravedlnosti“.

Takových a podobných nespravedlností je ale v této společnosti a za tohoto
režimu mnoho. Nespravedlnosti se budou nevyhnutelně stupňovat, dokud tomu
lidé vedení charismatickým vůdcem neučiní přítrž. Ti, kteří nám
organizují věci veřejné, se totiž chovají jako Musica Bohemica v této
soutěži. Lidé to cítí, jsou znechuceni, znepokojeni a zatím bezradní.
Podle bývalé diplomatky Magdy Vášáryové mají čeští voliči v hlavách
zmatek, protože si pustili do Sněmovny fašisty, xenofoby, hulváty, rasisty
atd. Češi prý volili jinak, než bylo zvykem, ale „naše společnost si
musí poradit i s extrémními názory“, uvedla Vašáryová pro časopis
Finmag. Jedno z řešení tohoto stavu vidí bývalý poslanec Ivan Gabal v
prezidentské volbě. Můžeme jí prý korigovat, že „jsme si pustili
neonacisty do Sněmovny“, zmínil Gabal pro DVTV. Poučení bychom si měli
prý vzít ze Slovenka, kde klima k porozumění nasměroval Andrej Kiska. Do
jaké míry je Česká republika skutečně ohrožena xenofobními tendencemi?
Magda Vášáryová je úžasně arogantní. Jsme zpět u předchozí otázky.
Lidé mají ze zákona právo volit, koho chtějí. Už dnes je to právo velmi
omezené. Kdepak je to napsáno, že „všechna moc pochází z lidu“? Lid
má právo se i mýlit a toto právo stále uplatňuje. Nedostává se mu totiž
dostatku informací, aby se mohl správně rozhodnout.

Naše společnost si s extrémními názory, jako jsou názory paní
Vášáryové, poradí, a to tak, že je bude ignorovat. Ivan Gabal je další
pomatenec, který nezaslouží větší pozornosti. Lidé nebudou volit podle
přání Gabala nebo Vášáryové. Tedy někteří ano. Ti, jejichž názory
jsou extrémní, tedy, jak víme z latiny, nejvzdálenější od nějakého
těžiště, tedy nejodlehlejší. Myslím, že právě poučení ze Slovenska
nás odradí od volby vždy konformních a ohebných tvorů. Nevím, jak „Česká
republika“, za kterou mluví kdekdo, ale lid se rozumně obává cizího,
neznámého, a to tím více, čím více má nepříznivých informací. O
tématu ještě do třetice – bývalý tajemník klubu SPD Jaroslav Staník
měl ve Sněmovně říci, že „Židi a buzeranti patří do plynu“. V Praze
byl zmlácen a ponížen černoch. A děti v Teplicích čelily nenávistným
výlevům za to, že na jejich školním fotu byly arabské a romské tváře.
Jde o projevy „nemocné společnosti“? Do jaké míry tyto tendence
posílily uplynulé volby? Má se kvůli nim přistoupit k nějaké regulaci
sociálních sítí nebo zpřísnit pravidla toho, co se smí a nesmí říkat v
této zemi? Otázka je návodná. Volby neposilují tendence, ale tendence mohou
posilovat kandidující subjekty. Někteří lidé nedokázali víc než to, že
jsou „přímo odněkud“, je to jediná jejich identita. Vše odjinud jistotu
jejich identity ohrožuje. Tak to bylo, jest a bude. Zkreslený dojem o těchto
jevech se tvoří tím, jak se tématu chápou média – tím, že ho
zdůrazňují, nebo zamlčují.

Pokud nám někdo říká, že máme mít rádi ty, kteří nemají rádi nás a
nerespektují naše pravidla, xenofobii to jen posiluje. A taková doporučení
nemají šanci být přijata. Pokud útoků přibývá, mohou za to ti, kteří
stupňují pocit ohrožení, zvláště když je odůvodněný. Je-li nějaký
Staník idiot, ať si to s ním vyřídí. Pokud někdo mlátí černocha jen
proto, že je černoch, musí být přísně potrestán. A že někdo negativně
reaguje na děti, které jsou víc než přespolní? To je ubohost! Ale obávám
se, že zdůrazňování této ubohosti má naučit veřejnost mlčet ve všem,
co se týká odlišnosti, včetně pro nás místní nepřijatelného chování
osob, které nás respektovat nechtějí. Prezident Miloš Zeman v Rusku čelil
aféře, když web ruské armádní televize Zvezda napsal, že Československo
by mělo být vděčné za sovětskou invazi v roce 1968. Zeman k tomu
prohlásil, že jde o urážku českého národa. Tvrdí se ale, že vše
Rusové zaranžovali. Šlo o provokaci, a odkud? Do jaké míry bychom se měli
chovat k Rusům s respektem a s přátelstvím? A jak vnímáte přístup
současného prezidenta k Rusku, k obchodování s Ruskem, které je ale podle
mnohých ekonomů pro naši zemi „marginální záležitostí“? Rusové to
jistě zaranžovali. Někteří Rusové – proti zájmům jiných Rusů – ve
prospěch neporozumění a nespolupráce mezi národy. Zde je mainstreamem
nenávist propagována, nikoli potlačována. Odkud? Odpovím otázkou. Komu to
slouží? Měli bychom s respektem a přátelstvím přistupovat ke každému,
kdo se tak chová k nám, dokonce i před tím, než nám začne škodit. Pak
už si respekt a přátelství nezaslouží.

Rusko je obrovská obchodní příležitost. Proti jsou ti, kteři by v Rusku
rádi válčili a potom kradli, jak to už ukázali jinde. A u nás jejich
nohsledi. Je lepší naše zboží nabízet na nenasyceném trhu, nebo se
otevírat dokořán obchodní expanzi, která vytlačuje naše výrobce? Že je
obchod s Ruskem marginální, je špatně, je to nevyužitá příležitost.
Miloš Zeman v Rusku opětovně zpochybnil efekt a smysl protiruských sankcí.
S tím sice mnozí nesouhlasí, oproti tomu bývalý německý kancléř Gerhard
Schröder dal Zemanovi za pravdu. „Já se s ním shoduji. Sankce jsou podle
mého názoru neúčelné a nevhodné, domnívám se, že by se měly postupně
uvolňovat a následně zrušit,“ řekl Schröder v rozhovoru pro pořad TV
Barrandov Duel Jaromíra Soukupa. Dá se k tomu něco dodat? Pokud je cílem
sankcí zabránit evropským zemím v obchodu s Ruskem, pak jsou částečně
efektivní. Pokud mají vést k „navrácení“ Krymu Ukrajině, tak jsou
samozřejmě neefektivní, protože Krym je strategicky příliš významný.
Pokud mají poškodit ruské hospodářství, pak jsou částečně efektivní,
ovšem přispívají k hledání nových příležitostí pro Rusko a rozvoji
vlastního hospodářství směrem k soběstačnosti. Schröder a Zeman mají
prostě pravdu. Prý se chystá zásadní revize dosavadních dublinských
pravidel, podle kterých musí příchozí do Evropy požádat o ochranu v
první členské zemi EU, do které vstoupil. Současný systém by byl nahrazen
trvalým a povinným přerozdělováním migrantů, bez jakékoliv horní
hranice. Někteří politici ale tvrdí, že jsme již od Bruselu dostali tolik,
že bychom měli mlčet a pro EU solidárně něco udělat… Jaký přístup k
tomu zaujmout? To nelze než odmítnout. To si vlády jednotlivých zemí
nemohou dovolit v zájmu zachování jisté vnitřní stability a současně je
to důkaz, že „Brusel“ není schopen realisticky vnímat dopad takových
pravidel a předvídat odezvu. Pozorujeme tahanice ve Sněmovně, pokud jde o
sestavování vlády a o zabírání si „lukrativních funkcí“. Zatím
činnost Andreje Babiše spočívá v tom, že tvoří menšinovou vládu a ve
Sněmovně se projevila podpora pro ANO od KSČM a SPD. Pravice tvrdí, že
koalice už v podstatě vznikla a že je ohrožena demokracie. Jak se na to
díváte nezávislým pohledem? Nemohou vládu Andreje Babiše brzy „rozklížit“
dohady o jeho policejním obvinění v případě Čapího hnízda? Takzvaný
Demokratický blok má velikášské představy o svém vlivu. ANO drží
pohromadě peníze, očekávané peníze a vlivné pozice a vyhlídky na vlivné
pozice přinášející moc a peníze. To je hodně pevné pojivo. Co by
odštěpenci mohli získat? Co je jim někdo schopen nabídnout? Velmi
důležitým činitelem je strach z předčasných voleb. Nikdo snad vážně
nevěří tomu, že bude Andrej Babiš usvědčen, obviněn a odsouzen. Nakonec
takový šlágr české politiky. Stále dokola se hovoří o škodlivé
orientaci naší země „na Východ“ a v souvislosti s tím se příznivci EU
děsí referenda, které by dle ANO nemělo postihnout otázku setrvání v EU.
Ovšem nemusí to být konečný postoj, jelikož se tomu ani SPD Tomia Okamury,
ale ani KSČM nebrání. Okamurova strana teď dokonce obsadila funkci šéfa
bezpečnostního výboru Sněmovny, což podle mnohých znamená oživení
těchto témat. Jak se na to díváte? Chápu strach těch, jejichž kariéra je
navázána na úspěch projektu EU. V době, kdy jsem byl členem vlády,
ministr zahraničí Jan Kavan používal výrazu „politika všech azimutů“.
To pokládám za správné. Bezpečnostní výbor nemá žádný vliv na
přijetí, či nepřijetí zákona o obecném referendu, a to ani v případě,
že by byl garančním výborem. Nevykleštěný zákon o obecném referendu
nemá v této Sněmovně naději na přijetí, lze však zvyšovat zájem o toto
téma. Nelze odklonit diskusi o prospěšnosti či škodlivosti Evropské unie,
ta bude nabývat na intenzitě a referendum o setrvání v EU může být
reálné už v příští Sněmovně.

Choices:
- rozhořčení
- soucit
- jiná
- missing
- strach
- nenávist


Question:
Pokrytecká Dagmar Havlová. Muslimové v Teplicích se chovají jako "halal"
prasata. Uprchlíci u nás tvoří zločinecké gangy. Příprava na válku.
Zprávy bez příkras od krajana z Austrálie

JINÝMA OČIMA Vedení Evropské unie jsou bývalí marxisté a maoisté. A
právě oni totálně zklamali, až by se dalo říci zradili, Evropu. Do Česka
jezdí například bohatí muslimové navštěvovat lázně v Teplicích, ovšem
ti tam jsou legálně, i když se chovají jako "halal" prasata! U nás
očekávám konflikt s téměř muslimskou Indonésií. Takhle se bez skrupulí
vyjadřuje krajan z australského Sydney Sven F. Rehulka.

Nedávno jste v komunikaci s krajany nadával na výroky Dagmar Havlové
ohledně větší vstřícnosti k uprchlíkům. Můžete to nějak shrnout?

Zásadně nekomentuji politickou ani životní situaci v České republice.
Pouze si myslím, že názor na "ilegální" uprchlíky Dagmar Havlové byl
pokrytecký. Byl totiž očekávaný. O tom ale nemá rozhodovat herečka, ani
vdova bývalého prezidenta, ale vláda a parlament.

Jak vnímáte uprchlickou krizi, největší od druhé světové války, v
Evropě? Dozvěděl jste se od syna, který za vámi nedávno přijel, něco
pobuřujícího, co jste nevěděl?

Myslím, že ve vedení Evropské unie (EU) jsou bývalí marxisté a maoisté.
A právě oni totálně zklamali, až by se dalo říci zradili, Evropu. Jenom
doufám, že Česká republika, která je malým, ale dobrým členem NATO, bude
právě v rámci NATO úzce spolupracovat se zeměmi Visegrádské čtyřky.
Tedy se Slovenskem, Maďarskem a Polskem. Doufám, že česká vláda nebude
právě tím nejslabším článkem spojenectví.

Česká média, takže i vy, by měla vyžadovat na vládě splnění slibu při
přijetí Česka do NATO, že bude každoročně dávat dvě procenta ze
státního rozpočtu na modernizaci Armády České republiky. Tedy nikoliv na
NATO, ale na vlastní armádu.

Austrálie je brána jako vzor řešení uprchlictví. Čekání na výsledek
azylového řízení v Kambodži či na některém z přilehlých ostrovů,
přičemž je těmto zemím finančně pomáháno, většina Čechů přijímá
jako dobrý nápad. Jak to vidíte vy?

Ano, z novin a internetu vím, že imigrační politika Austrálie je v Česku
populární. Nicméně je dost neprávem idealizovaná. Předně, naše velká
výhoda je, že jsme Austrálie, tedy ohromný ostrov, kontinent a jeden stát s
federálními zákony. Nevýhodou ale je, že předešlá vláda socialistů
umožnila svou falešnou humanitou příjezd ilegálům, takzvaným uprchlíkům,
kteří schválně ničili své dokumenty, v australských vodách potápěli
své v Indonésii najaté anebo koupené lodě a čluny, čímž nutili
Australské královské námořnictvo k zachraňování těch, kteří si to
vůbec nezasluhují. Obdobná situace je nyní u jihoevropských břehů. Od
syna vím, že jsou v Česku bohatí muslimští návštěvníci lázní Teplice,
ovšem ti tam jsou legálně, i když se chovají jako "halal" prasata! Jsou
obdobou Rusů v Karlových Varech. Myslím si, že ilegálové chtějí do
bohatého Německa a Skandinávie. Až však tyto země budou přeplněny, dojde
logicky i na chudší státy.

Když po federálních volbách padla vláda socialistů a nastoupila koalice
složená z liberálů a národovců, okamžitě pověřila naše námořnictvo
a speciální jednotky, aby nepustily na kontinent Austrálie jedinou
nelegální osobu. Po dohodě s vládami republik Nauru a Papuy Nové Guineje
tam byly postaveny tábory pro padesát tisíc ilegálů zděděných po vládě
socialistů. Ilegálové jsou pomalu prověřováni a většinou dobrovolně,
ale i nedobrovolně, posíláni do zemí jejich původu. Jde o Iráčany,
Íránce, Pakistánce, Afghánce, Bangladéšany, ale i teroristy ze
separatistické organizace Tamilští tygři ze Srí Lanky.

Krajan z australského Sydney Sven F. Rehulka (FOTO: archiv S. F. Rehulky)

Nicméně Evropa není ostrov, což jí trochu stěžuje pozici. Myslíte si,
že růst plotů, posilování cizinecké policie a uplácení Turecka je dobrá
cesta k řešení?

Neostrovní geografická poloha EU je určitě komplikace. Uplácení Turecka je
obrovská chyba. Pod vedením Recepa Erdogana opustilo dědictví Kemala
Atatürka, země se islamizuje, vydírá Evropu a zrazuje NATO. Sice jsem sám
utíkal ze země za "železnou oponou", ale nyní říkám, že by měl být
zrušen Schengen a hranice hlídány proti vetřelcům.

Jak vnímáte multikulturalismus v australských městech? Říká se, že po
Torontu je Sydney nejvíce kosmopolitním městem, kde všichni žijí v pohodě
pospolu...

S odporem a obavami! Tady byly vždycky různé národnosti, ale nikdy nebyly
mezi nimi spory, nežli ty, přinesené z domova. Prali se tu Srbové s Chorvaty,
ale hlavně v kopané. Z vlny libanonských křesťanů se stali dobří
Australané. Taktéž z Židů. Ale muslimové, ať přijdou odkudkoliv, stane
se z nich zločinecký gang. V jejich komunitě je devadesát procent
kriminality a přestože jsou zatím jen čtyřprocentní menšinou, je jich
padesát procent ve vězení. Jde o vraždy na zakázku, rodinné vraždy,
terorismus, loupeže, znásilnění, pedofilii a tak dále. A hlavně, oni
nechtějí být Australany, ale chtějí zavést jejich právo šaría. Mladí
muslimové, pouze podle pasů australští občané, odjíždí přes Turecko
bojovat za Islámský stát. Prý je jich tam více než šest set a už jich
tam padlo pětaosmdesát. Žádná škoda!

Dalším problémem v Austrálii jsou Číňané z Čínské lidové republiky (ČLR).
V naší malé pravicové a konzervativní straně Party for Freedom, máme
členy Číňany, uprchlíky z ČLR i Hongkongu, kteří právě před čínskou
rozpínavostí varují. Poslední dobou trhu s domy, byty, farmami a doly v
Sydney, Melbourne a Brisbane dominují právě Číňané. V aukcích nemají
mladí Australané šanci přeplatit čínské turisty, kteří přijíždějí
do Austrálie nakupovat nemovitosti. Naši Číňané tvrdí, že komunističtí
papaláši se stále obávají možnosti občanské války v Číně a proto si
chystají teplá hnízdečka v bezpečné Austrálii. No a v posledních letech
u nás pseudohumanismus OSN umožnil usazení několika tisíc "uprchlíků" ze
Somálska a z Jižního Súdánu. Z nich se vyvinuly silné černé gangy.

V Indonésii, přes níž se lze po ostrovech dostat až do Austrálie, je
stálou hrozbou islamistická teroristická organizace Jemaah Islamiyah, která
spáchala několik atentátů. Jak v tomto ohledu vnímáte bezpečí Austrálie?

Ano, v Indonésii stále bublá pod povrchem Jamaah Islamiyah, která už
provedla několik teroristických bombových útoků na Bali i jinde. Nicméně
je zatím díky spolupráci indonéské policie s naší australskou federální
policií v ilegalitě. Avšak faktem je, že z více než dvou set dvaceti
milionů Indonésanů je devadesát procent muslimů. Vedeme to v patrnosti,
víme, že nakupují tanky i stíhačky Suchoje Su-30 v Rusku, ponorky v
Německu a Holandsku a i další "železo". Můj vnuk je kadet v naší
vojenské akademii v Canbeře a mimo jiné se i s dalšími už druhým rokem
učí řeč "Bahasa Indonesia". Všichni víme, že příští vojenský
konflikt Austrálie bude s Indonésií. Jde o ropu na dně moře, jejich
přelidněnost a samozřejmě i právo šaría.

Do jaké míry v Austrálii posilují radikální projevy islámu?

V současnosti naše vláda zatnula islámu tipec. Přestože provokují, stále
za finance ze Saúdské Arábie staví nové mešity, byl vydán zákon, že u
radikalizovaných muslimů je možno za teroristický zločin či jen jeho
plánování dostat vysoké vězení. Poslední vražda našeho policejního
úředníka byla spáchána patnáctiletým muslimem. Ovšem, oni jsou všude,
jsou i členy "bike gangů", tedy motocyklových klubů, které se živí
pašováním drog, zbraní, prostitucí a vraždami na objednávku. Mnohdy to
jsou muslimové z Bosny, Kosova a Albánie. Ale máme tu také kolaboranty v
křesťanských kostelech, přesněji řečeno anglikány, kteří stále
káží vstřícnost k islámu.

Jak berete Českou republiku, názory prezidenta Miloše Zemana a tak dále?

Nedovolím si radit nebo dokonce kritizovat. Jsem rád, že je to země
svobodná. Byl jsem tam třikrát, naposledy před jedenácti lety. Syn zde byl
také třikrát. Nicméně je to jediná země bývalého socialistického bloku,
kde stále existuje komunistická strana, tedy KSČM, a v dalších "pravolevých"
stranách je bývalých komunistů nespočet.

Prezident Miloš Zeman byl v KSČ, mimoto byl v Prognostickém ústavu. To, že
pije, je jeho osobní věc, ale že chodí pít na ruské velvyslanectví není
v pořádku. Na druhou stranu, když jsem četl jeho projev v Bratislavě,
tleskal bych mu a podepsal to! Ovšem, on je prezident bez větších pravomocí,
nikoliv výkonný, takže i když mluví pěkně, je to jenom "maskírovka".

Obligátní otázka. Jak vypadala vaše cesta do Austrálie a jaký byl a je
tamní život?

Pocházím ze slušné, tedy protikomunistické rodiny. Táta, švagr i já jsme
byli političtí vězni. Jako voják základní služby jsem dostal dvanáct let
odnětí svobody za podvracení socialistické republiky a vojenskou špionáž.
Domů jsem se dostal na amnestii Antonína Novotného v roce 1962.
Dvanáctiletý trest byl změněn na deset let v podmínce, což znamenalo
pracovat pouze na stavbě, na šachtě či v zemědělství. Přitom jsem
vyučený rytec v polygrafii.

Protože jsem v trestu pracoval jako horník na Tmavém Dole ve Rtyni v
Podkrkonoší, jako civil jsem podepsal desetiletou smlouvu na Dole Zápotocký
ve Vrapicích u Kladna. Tam jsem pracoval čtyři roky, oženil se, narodil se
nám synek a pak mě povolali dosloužit zbytek základní služby. Tehdy se mi
pokazilo manželství, ale po návratu z vojny jsem už nemusel na šachtu a byl
jsem zaměstnaný jako řidič v ČSAD v Holešovicích, kde jsem jezdil přes
sovětskou okupaci Československa až do odchodu do svobodného světa v roce
1969. Tehdy už jsem byl podruhé ženatý a ve Vídni, kam jsme odjeli jedním
z posledních "útěkových" autobusů, jsme zůstali čtyři měsíce, než
nás Austrálie přijala jako legální, prověřené migranty.

Do Austrálie jsme přiletěli letadlem plným migrantů z Jugoslávie jako
jediní Čechoslováci a z letiště, protože jsme v zemi neměli rodinu, ani
žádný kontakt, nás odvezli do Commonwealth Hostelu ve Fairy Meadow u
průmyslového městečka Wollongong. Přidělili nám místnost v Nissan Hut se
dvěma postelemi, dvěma židlemi, stolem, varnou konvicí a cirkulátorem
vzduchu, kde jsme mohli zůstat rok se stravou zdarma a hodinami australské
angličtiny. Už za tři dny po příjezdu jsem pracoval v místním Steelworks,
tahal žhavé kolejnice od bucharu a dostával osmapadesát australských
dolarů týdně. Pracoval jsem tak tři měsíce, ale protože tam nebyla práce
pro manželku, odjeli jsme do Sydney.

Ve Vídni jsme totiž měli štěstí, protože tam žena - vyučená
rukavičkářka - našla práci u kožešníka vídeňského Čecha, pro
kterého jsem rozvážel kožichy. Ten nám dal pro svou příbuznou v Sydney
norkový límec a když jsme jej doručili, zmíněná dáma se za nás
zaručila u realitního agenta, takže jsme si mohli pronajmout garsonku ve
slušné čtvrti Sydney. Napřed jsem sháněl práci v tiskárnách, protože
jsem byl, jak už jsem říkal, původní profesí rytec v polygrafii, ale
kdykoliv jsem ukázal, co umím - byl jsem ve třech tiskárnách -, vždycky
přišla otázka, jestli mám legitimaci členství v tiskařské unii, tedy
jestli jsem v odborech.

Tu jsem neměl a když jsem o ni na unii žádal, tak po zjištění, že jsem
uprchlík z komunistického ČSSR, mi členství nedali. Tehdy byly unie vesměs
v rukou Komunistické strany Austrálie. Přesto pro nás byla tehdejší
Austrálie zemí svobody, kde jsme se cítili štastní. Našel jsem si práci u
stavební rodinné firmy, kde jsem po dva roky jezdil s osmitunovou
sklápěčkou a měl sto dolarů týdně. Tehdy to byl pěkný peníz. Potom
jsem našel práci u Wormald International Security, kde jsem vozil v obrněném
autě peníze do bank. Tam jsem byl pět roků. Pak mi šéf dal doporučení a
já dostal plnou licenci Private Inquiry Agent (soukromý vyšetřovatel) a měl
vlastní firmu. Koupili a spláceli jsme vlastní dům, narodily se nám dvě
dcerky. Tehdy vše vypadalo prosluněně, ale pak se zamračilo a žena mi
odešla s teď už bývalým kamarádem do Adelaide.

Protože byly děti ještě maličké, dal jsem jí většinu peněz za dům a i
pak jsem na ně poctivě platil výživné, stejně jako předtím na synka v
ČSSR, ale už to nebylo ono. V té době mi kolega sehnal security kontrakt v
Jižní Africe, tak jsem využil půl roku volna a přijal pozvání kamaráda,
který s rodinou plachtil ve Středozemním moři. Potuloval jsem s ním po
řeckých ostrovech, Turecku, Izraeli, Egyptě, než přišel čas na práci a
já odletěl do Jihoafrické republiky. Tam jsem prodělal krátký výcvik a
dalších osmnáct měsíců patroloval na hranicích s Angolou. Kontrakt jsem
neobnovil a vrátil se do Austrálie, protože se mi stýskalo po dětech.
Ovšem po návratu, protože tehdy v Austrálii vládli socialisté, mi
neobnovili zmíněnou licenci. Pak jsem pracoval po celých dvaadvacet let jako
řidič u řeznické firmy až do penze.

Choices:
- rozhořčení
- soucit
- jiná
- missing
- strach
- nenávist


Question:
Akbár, Fekál, Alláh. Nelze věřit islámské řiti. Okamura s Pepou Nosem
rozpálili Václavák

Akci s názvem Ukradená revoluce uspořádalo v dolní části Václavského
náměstí hnutí Svoboda a přímá demokracie Tomia Okamury. Proti sobě se
tak nacházela hned dvě pódia – asi 400 metrů odsud se totiž koná
vzpomínková akce pořádaná hlavním městem Praha.

Svoboda a přímá demokracie se na místě „roztáhla“ s billboardy, které
popisovaly, jak se nesplnily ideály, s nimiž šli lidé v roce 1989 do ulic.
Řečníci zmiňovali, jakým způsobem to mělo dopadnout a jaká je realita.

Jako první vystoupil se svým projevem Tomio Okamura, který mimo jiné právě
na nesplněné ideály poukázal. „Je načase si zodpovědět, co lidé
chtěli a jak s jejich ideály bylo naloženo. Lidé chtěli to, co chce SPD
dnes – přímou demokracii a spravedlnost. Chceme to, co bylo ukradeno,“
uvedl. Putovní výstava, kterou SPD u příležitosti výročí připravilo,
bude dnes večer rozebrána.

„Celý příští rok s ní budeme putovat po náměstích velkých měst v
ČR, aby si lidé připomněli, co je dnešní realita,“ uvedl Okamura.
Jednotlivé projevy řečníků oddělovaly písně Pepy Nose. „Máme, co jsme
chtěli, za co jsme bojovali. Připravené tanky, ukradené banky,“ zaznělo v
té první.

„Bez 17. 11. 1939 by 17. listopad 1989 vůbec nebyl. Tam tehdy začala
perzekuce proti studentům, brutální a promyšlený útok na český národ,“
řekl úvodem Radim Fiala z SPD. „Postupně se převrátily všechny ideály,
s nimiž šli lidé do ulic. Když jsem sledoval Českou televizi a její
komentář k vítězství Donalda Trumpa, tak jsem si myslel, že vidím
Československou televizi v době zvolení Ronalda Reagana,“ dodal.

„Lidé začínají zvedat hlavu. Důkazem je výsledek Brexitu, krajských
voleb či amerických voleb. My chceme, aby lidé hlavy skutečně zvedali a
vrátili se k ideálům ukradené revoluce,“ zmínil.

Poslední píseň Pepy Nose pak byla věnována migraci a islamistům. „Nelze
věřit mohamedánské řiti, krást ona nabádá pro zloděje Alláha. Nelze
věřit islámské řiti, vraždit ona neváhá pro vraha Alláha,“ zazpíval.
„Akbár, Fekál, Alláh,“ zakončil.

Náměstí se také hemžilo transparenty, na jednom z nich bylo například „Wilders,
Orbán, Le Pen, Okamura“, na dalším „EU = podvod“, „Zastavíme
nelegální migraci, imigraci a diktát EU“ či „17. 11. 1989 – podvod na
občany“. Cestu sem našlo kolem sedmi set lidí.

„Jsem rád, že moje obecenstvo je inteligentnější než celá
písničkářská obec,“ zaznělo pak v závěru akce Svobody a přímé
demokracie z druhého pódia, magistrátního, které nemělo nic společného s
Okamurou, kde mezitím svou produkci dokončil Vladimír Merta.

Choices:
- rozhořčení
- soucit
- jiná
- missing
- strach
- nenávist


Question:
Svinstvo, nadával Aleš Brichta na Davida Kollera. Ten mu včera zatelefonoval

Volal mi David Koller, oznámil rocker Aleš Brichta. Toto si prý s kolegou
zpěvákem řekli.

Aleš Brichta si posteskl, že mu byl přeložen koncert kvůli kontaktům se
známým kontroverzním zpěvákem Tomášem Ortelem. Brichta podle vlastních
slov slyšel, že za toto přeložení koncertu může „poděkovat“ Davidu
Kollerovi ze skupiny Lucie, jenž se netají odporem k textům kapely Ortel.

„Dozvěděl jsem se, že za vynuceným přeložením pražské zastávky
koncertu Souboj rebelů z Meet Factory do KD Ládví stojí nátlak Davida
Kollera na majitele Meet Factory údajně kvůli našim koncertům s Tomášem
Ortelem. Toho Kollera, který své sympatie k nacismu dával najevo svojí
podporou zrušení Benešových dekretů a vrácení majetku fašistům a
valečným kolaborantům. To mi přijde jako vrchol pokrytectví, cynismu a
arogance. Davide, to, že nevyjdeš se svými spoluhráči, je problém tvůj a
ne celé hudební scény. Tohle byla od tebe prachsprostá sviňárna, která se
ti jednou vrátí,“ varoval Kollera.

Tím to však neskončilo, kauza žije dál. Aleš Brichta totiž ve středu na
sociální siti Facebook oznámil, že si s Davidem Kollerem telefonovali a vše
si vyjasnili.

„Volal mi David Koller a řekl mi, že informace o nějakém jeho nátlaku na
neuskutečnění koncertu Souboje rebelů v Meet Factory je nepravdivá.
Zřejmě se jen někdo pokoušel zaštítit jeho jménem, což by nebylo poprvé.
Nezastírám, že mě potěšilo, že jsou snad muzikanti u nás ještě
normální, jen by mě zajímalo, čí levárna zase za touhle dezinformací
stojí,“ napsal na sociální síti Aleš Brichta.

S Davidem Kollerem prý vždy vycházeli a neměli spolu problém, ale prý by
to možná chtělo udělat si pořádek mezi spolupracovníky. „Tímto se za
svůj status omlouvám a zvu na pivo. Aleš,“ uzavřel Brichta.

Aleš Brichta doslova napsal:

Volal mi David Koller a řekl mi, že informace o nějakém jeho nátlaku na
neuskutečnění koncertu Souboje rebelů v Meet Factory je nepravdivá.
Zřejmě se jen někdo pokoušel zaštítit jeho jménem, což by nebylo poprvé.
Nezastírám, že mě potěšilo, že jsou snad muzikanti u nás ještě
normální, jen by mě zajímalo, čí levárna zase za touhle dezinformací
stojí. My jsme spolu nikdy problém neměli a proto mě to mrzí a původně
hodně překvapilo. Asi by to chtělo zamést si v okruhu spolupracovníků.
Tímto se za svůj status omlouvám a zvu na pivo. Aleš

Choices:
- rozhořčení
- soucit
- jiná
- missing
- strach
- nenávist


Question:
Nové předpisy z EU nařizují „tunelovat“ penzijní fondy na podporu kultu
boje s klimatickou změnou

Evropská unie vydala směrnici požadující, aby všechny v EU sídlící
penzijní fondy hodnotily „riziko klimatické změny“.

To znamená, že zelení v podstatě uchvátili 3 biliony euro investiční
hodnoty pod svou správu. Takže přirozeně krákají něco o vítězství:
Podle tohoto nového zákona budou muset penzijní fondy na potenciální
negativní dopady klimatické změny nebo na politické faktory brát stejný
ohled jako na likviditu, nebo rizika operací či rizika aktiv.

Evropská unie vydala směrnici požadující, aby všechny v EU sídlící
penzijní fondy hodnotily „riziko klimatické změny“.

To znamená, že zelenáči v podstatě uchvátili 3 biliony euro investiční
hodnoty pod svou správu. Takže přirozeně krákají něco o vítězství:

Podle tohoto nového zákona budou muset penzijní fondy na potenciální
negativní dopady klimatické změny nebo na politické faktory brát stejný
ohled jako na likviditu, nebo rizika operací či rizika aktiv.

„To je ohromný úspěch v prosazování investic do trvale udržitelných
produktů,“ prohlásil německý Zelený zákonodárce Sven Giegold s dodatkem,
že tento zákon „dláždí cestu k nastolení odlivu investic evropských
penzijních fondů z fosilních paliv.

Co je dobrou zprávou pro Zelené politiky, je téměř už z definice špatnou
zprávou pro investory.

A tak je tomu i v tomto případě, jak si toho všímá Eric Worral na Watts Up
With That.

Vzhledem ke katastrofální historii gigantů obnovitelností jako Solyndra a
gigantický španělský podnik obnovitelností Abengoa, bych řekl, že
manažeři bank a penzijních fondů by měli mít dobré důvody se
obnovitelnostem obloukem vyhýbat. Kontextová reklama Sklik

Nutit banky a penzijní fondy, aby cpaly peníze střadatelů do investičně
toxických projektů zelených energií, podle mého názoru těžko zlepší
výkonnost evropských penzijních fondů.

Přesně. Obnovitelnosti jsou převážně rizikové investice, zvláště od
zvolení Donalda Trumpa, protože jejich podnikatelský model nesmírně
závisí na vládních subvencích. Na druhou stranu fosilní paliva si
nejspíš v po Trumpovské éře povedou dobře. Tak co tu máme, a to nikoliv
poprvé, případ politicky korektních hodnot Evropské unie, které
podrývají zájmy lidí, které reprezentuje.

Worral dodává:

Je třeba si všímat i toho, že dokud Británie nespustí Článek 50 a
neopustí Evropskou unii, tak bude i City of London podléhat této nové
evropské klimatické směrnici, stejně jako všechny v EU sídlící penzijní
fondy spravované americkými bankami.

Pro City of London – a pro britskou ekonomiku – je v tom opravdu jádro
pudla. Ekonomické důvody ke spuštění Brexitu tím v těchto dnech sílí.
Je třeba, aby vláda Theresy May přijala rozhodnutí – a to rychle: jestli
chce být stažena ke dnu potápějící se lodí čím dál více regulacemi
přetížené a despotické Evropské unie; nebo zda se chce stát částí
prosperující transatlantické aliance s nevázanou, jen lehce regulovanou
ekonomikou Ameriky Donalda Trumpa?

Zdroj: breitbart.com

Choices:
- rozhořčení
- soucit
- jiná
- missing
- strach
- nenávist


Question:
Neil Clark: obvinění Západu proti Rusku přivádí do rozpaků

Evropští politici se snaží vysvětlovat všechny problémy, se kterými se
Evropská unie střetává, s pomocí „ruské agrese“.

Přitom přivádí obvinění vůči Rusku čím dál více do rozpaků svojí
logickou nespojitostí, píše britský dopisovatel Neil Clark.

Rusko a syrská vláda, podle slov Breedlova, schválně shazovaly bomby na lidi
v Sýrii, aby je přinutily odjet ze země a vytvořit vážné problémy v
Evropě.

„Momentíček. Přísahal bych, že docela velká migrační krize probíhala
ještě do té doby, než Rusko začalo operaci v Sýrii a do té doby, než
syrský vláda informovala o novém útoku," zdůrazňuje Clark.

On spojuje migrační krizi s vojenskými akcemi USA a jejich spojenců v Libyi,
Afghánistánu, Iráku a Sýrii. V té souvislosti jsou obvinění proti Rusku
neudržitelná.

Kromě toho vyzývají rozpaky argumenty, které používá britská vláda ve
jménu setrvání Velké Británie v Evropské unii, píše dopisovatel.

„Říkají nám, že se ekonomika propadne, investice se zastaví, mnoho lidí
přijde o práci, že musíme zůstat v Unii kvůli zabezpečení „národní
bezpečnosti" a kvůli boji s „ruskou agresí", říká.

Nakonec píše, že do rozpaků přivádí i podpora Velké Británie „demokratických
hodnot" v Turecku, zvláště poté, co Turecko sestřelilo letoun Su-24 v nebi
na Sýrií a poté, co mezinárodní organizace Amnesty International obvinila
tureckou vládu v četných narušeních lidských práv na území země.

Choices:
- rozhořčení
- soucit
- jiná
- missing
- strach
- nenávist


Question:
Novináře RT zbavili akreditace v Kongresu USA

Novináře RT zbavili akreditace v Kongresu USA kvůli registraci televize jako
zahraničního agenta, praví se v zprávě Galerie rozhlasových a televizních
zpravodajů amerického zákonodárného orgánu.

„Výkonný výbor Galerie rozhlasových a televizních zpravodajů Kongresu
USA uplatnil své pravomoci… aby 21. listopadu 2017 jednohlasně zbavil
televizi RT akreditace… Rozhodnutí bylo přijato v reakci na registraci
společnosti T&R, jež obsluhuje RT, jako zahraničního agenta," praví se v
zveřejněném prohlášení této organizace. Přitom se upřesňuje, že
zbavení akreditace nabývá síly neprodleně.

Šéfredaktorka RT a Sputniku Margarita Simonjanová prohlásila, že televize
měla volit mezi registrací a trestním stíháním, a v této souvislosti
blahopřála „americké svobodě slova a všem, kdo v ní stále ještě
věří."

Choices:
- rozhořčení
- soucit
- jiná
- missing
- strach
- nenávist


Question:
Vyletíme do luftu? Je to prý mnohem pravděpodobnější

Podle bývalého ruského ministra zahraničí Igora Ivanova je nyní riziko
vzniku jaderné války nejvyšší od osmdesátých let minulého století. Za
hlavní příčinu považuje odlišný pohled Západu a Ruska na ukrajinský
konflikt.

„Riziko vzniku konfliktu a použití jaderných zbraní je aktuálně vyšší
než v osmdesátých letech. Disponujeme teď sice menším množstvím
jaderných hlavic, ale riziko jejich využití je vyšší,“ uvedl ruský
ministr zahraničí z let 1998 až 2004, který nyní působí v čele
moskevského think-tanku založeného ruskou vládou. Jak uvádí zpravodajská
agentura Reuters, podle aktuálních odhadů mají Rusko a Spojené státy
dohromady přes 7000 jaderných hlavic, což představuje přibližně 90 %
veškerých světových „zásob“.

Ivanov svá slova pronesl v Bruselu při setkání s ministry zahraničí
Ukrajiny a Polska a také za přítomnosti amerického zákonodárce. Poukazoval
rovněž na to, že riziko jaderné války zvyšuje snaha Spojených států
vybudovat v Evropě protiraketový štít. „Část tohoto systému bude
zprovozněna za dva roky v Polsku, což je pro Moskvu obzvlášť citlivá
záležitost. Spojené státy se tak fakticky posunou blíž k ruským hranicím,
byť Washington i NATO shodně tvrdí, že štít má chránit Evropu před
íránskými raketami a není namířen proti Rusku,“ píše Reuters.

„Jakmile Američané zprovozní část svého protiraketového obranného
systému v Polsku, mohou očekávat, že Rusko podobný krok učiní v
Kaliningradu,“ zmínil Ivanov enklávu Ruské federace, jež se nachází v
Pobaltí, a vyjádřil se také ke konfliktu na Ukrajině. „V pohledu na
Ukrajinu se postoje Evropy a Ruska značně odlišují a patrně tomu tak
zůstane na velmi dlouhou dobu. Možná na celá příští desetiletí. Rusko
se tak, bohužel, nestane východní spojencem Evropy. Na tyto slibně
znějící plány musíme zapomenout,“ konstatoval Ivanov s tím, že Rusko se
postaví do čela států nacházejících se v Euroasii, tedy v oblasti mezi
Běloruskem a Čínou.

Choices:
- rozhořčení
- soucit
- jiná
- missing
- strach
- nenávist


Question:
Jiří X Doležal: Sluníčkáři se můžou z Číny pokálet. A přitom ...

Čínský prezident Si Ťin-pching dorazil o velikonočním pondělí do Česka
na třídenní návštěvu. V ulicích Prahy ho vítají Číňané i Češi.
Ale ne všichni. Někteří občané České republiky vyměňují čínské
vlajky za tibetské, čímž se snaží poukazovat na porušování lidských
práv v komunistické zemi. Jiří X. Doležal těmto aktivistům na serveru
Reflex.cz připomíná něco, na co možná zapomínají...

Podle Doležala je neoddiskutovatelným faktem, že potřebujeme peníze. Celá
Evropa je zadlužená. A Číňané mají hodně peněz. Ve své zemi
uplatňují kapitalistické postupy v takřka krystalicky čisté podobě. Tedy
mimo politiky a oblastí, které čínští komunisté považují za příliš
důležité. Nad nimi si vláda udržuje přísnou státní kontrolu. Totéž
platí i o konrtole nad populací.

„Nyní fakta o Číně: V současné době je to tuhý režim, který se sice
nazývá komunistický, ale funguje plně kapitalisticky – až na rigidní,
diktátorskou vládu a porušování lidských práv či obrovský počet poprav.
Režim ale rozhodně není tak nelidský a tuhý, jako u našich spojenců v
Kataru, kterým ochotně vracíme vilné prince, nebo dokonce v Saúdské
Arábii,“ píše Doležal.

Celý komentář naleznete zde

Nesmíme navíc zapomínat na to, jak čínského prezidenta vítali v USA nebo
dokonce ve Velké Británii. Tam ho dokonce vozila královna ve zlatém
kočáře. v Česku jsme tak daleko nezašli. „Přesto se může česká
sluníčkářská veřejnost pokálet hněvem a nějaký její performer
poničil soukromé čínské vlajky barvou, protože komunisti fuj,“ doplňuje
autor.

Čínské peníze se budou hodit i těm zmíněným sluníčkářům. To
neznamená, že by český premiér či prezident neměli svému čínskému
partnerovi říci, že se nám nelíbí popravy v Číně. Komunistická vláda
tají, kolik lidí ročně popraví. Popravy je třeba kritizovat. Jenže i v
Saúdské Arábii, která je spojencem Západu.

Choices:
- rozhořčení
- soucit
- jiná
- missing
- strach
- nenávist


Question:
Andrej Babiš je dojič státu. Závažné tvrzení podepřené důkazy

ROZHOVOR Šéf hnutí ANO, miliardář Andrej Babiš, nedělá podle předsedy
Asociace podnikatelů a manažerů Radomila Bábka nic jiného, než že dojí
stát. „Kdyby neměl dotace a státní zakázky, tak by ze dne na den
zkrachoval. On hlavně chce dělat všechno pro sebe. Stát a občané ho vůbec
nezajímají. Zajímají ho jen jeho příjmy, jeho moc, jeho peníze,“
říká v rozhovoru pro ParlamentníListy.cz jeden z organizátorů protestů
proti zavedení elektronické evidence tržeb, které podle něj ohrožuje
svobodu podnikání v České republice.

Blíží se den, kdy bude spuštěna elektronická evidence tržeb. Co říkáte
tomu, že ministr financí Andrej Babiš na poslední chvíli přichází s
návrhy na změnu zákona, který připravoval tři roky a kdy po celou tu dobu
odmítal jakoukoli kritiku?

Není to vlastně nic překvapujícího. Každý, kdo je trochu zkušenější v
chápání lidského chování a rozumí řeči těla, vidí, když se podívá
na chování Andreje Babiše, že začíná propadat mírné panice. Zdá se,
že si začíná uvědomovat, že elektronická evidence tržeb vyvolává
velký odpor. On tomu nevěřil, snažil se nepodnikatelskou veřejnost zcela
zmanipulovat, což se mu do jisté míry podařilo, ale zároveň si myslel, že
podnikatelé a živnostníci ohnou hřbet a jako vždycky na sobě nechají
štípat dříví. Ale v tomhle směru se zmýlil. A navíc zjišťuje, že v
testovacím provozu to vůbec nefunguje dobře, že je s tím spousta problémů,
že doba odezvy se výrazně prodlužuje, mluví se i o stovkách vteřin, mají
to být mimochodem dvě vteřiny. Takže už pánové Babiš a Volný
začínají masírovat veřejnost tím, jak je to výborné, jak všechno
funguje.

A když si to dáme dohromady, pochopíme, proč ministr financí teď přišel
s tím, že pro e-shopy by zákon neměl platit, přičemž samozřejmě jejich
chod, fungování, tržby dobře léta letoucí zná. Největší fintou je jeho
poslední výrok, že by nemuseli být povinnými v EET živnostníci a
podnikatelé do 250 tisíc korun ročního obratu. Vypadá to hrozně hezky, ale
je to typická bolševická propaganda. Pan Babiš se jen dělá hezkým a chce
se zalíbit části publika. Ale na to mu určitě neskočíme. Proč zrovna do
250 tisíc, do 270 tisíc nebo do 300 tisíc, proč by to měla být právě
nějaká taková částka? Prostě je potřeba zrušit elektronickou evidenci
tržeb, ať si pan Babiš říká, co chce.

Takže si myslíte, že ministr financí lže, když tvrdí, jak pilotní
projekt na EET skvěle funguje, že žádné problémy nejsou a že nemá smysl
měnit zákon a zavádět nějaké výjimky, jak plánuje nejen Andrej Babiš,
ale třeba i lidovci?

Samozřejmě, že si Babiš vymýšlí a lže, když tvrdí, že to báječně
funguje. A to nám teď bude tvrdit týdny a měsíce úplně stejně jako u
zavádění kontrolních hlášení. To byl také propadák, přineslo to
obrovské problémy, ale na veřejnost chodily z Ministerstva financí jen a jen
dobré zprávy. U elektronické evidence tržeb to bude totéž, jen v bledě
modrém. My to víme, protože z terénu od živnostníků a podnikatelů máme
velmi špatné zprávy. V České televizi zrovna před pár dny běžel pořad,
kde velmi dobře popisovali, jak se mnoho dní čeká na certifikaci, jaká je
odezva, jak finanční správa není schopna vydávat jiné informace, než
které si úředníci přečtou v zákoně nebo v metodické příručce.
Samozřejmě, že to nefunguje dobře a nepochybně to bude katastrofa. Ale pan
Babiš bude krmit veřejnost jinou informací. Proč tedy dělat nějaké
výjimky, když se ukazuje, že to bude problém, takže je lepší to prostě
zrušit.

Souhlasíte tedy s ODS, která se nechce divadla s výjimkami v Poslanecké
sněmovně účastnit a prosazuje úplné zrušení EET?

Jednoznačně souhlasím s ODS, nebo ODS souhlasí s námi. Záleží na tom,
kdo se vyslovoval první. Ano, souhlasím s ODS jednoznačně. A pokud jde o
lidovce, cítí krev a bojí se, že se s tím negativním vývojem EET svezou,
vždyť ji také pomáhali prosazovat, a teď se jako tonoucí chytají stébla,
chtějí se ukázat v lepším světle. Moc se mi to nelíbí.

Nezůstane tedy nakonec ten Černý Petr na sociální demokracii, protože je
jediná strana, která drží původní záměr, nechce žádné výjimky,
jednak z principu, aby se tím nezpochybnila vlajková loď celé vlády, jednak
proto, že je neprofesionální měnit spřežení uprostřed kopce? Koho
viníte z odpovědnosti za zjevně zpackaný zákon o zavedení EET, ministra
financí Andreje Babiše, který odmítal slyšet jakékoli námitky a kritiku
po celé tři roky, kdy byl zákon připravován, nebo celou vládu, která ho
navzdory upozorněním z mnoha stran schválila, nebo ČSSD, která za ním i
teď stojí a nechce připustit ani kosmetické změny?

Jednoznačně původcem všeho toho zla je Andrej Babiš. To je nepochybné. Na
druhou stranu – sociální demokrati i lidovci se do toho společně s
Babišem pustili, vzali to jako společný projekt, takže tu vinu nesou zcela
stoprocentně s ním. Správně jste naznačila, že to vypadá, že teď ČSSD
jediná bude držet Černého Petra. Ano, ono to tak opravdu vypadá. Zahraju si
teď trochu na politologa a trochu na sociálního psychologa. Podle mého
dělá pan Sobotka obrovskou chybu, protože si myslí, že taková podpora EET,
kterou vyslovovala nepodnikatelská veřejnost, je většinová a že
většinová i zůstane a že tedy na tom může stavět. Ale myslím si, že se
velmi mýlí, protože až zavře pár set hospod na venkově, a mimochodem, už
se tak děje, tak se najednou EET dostane do úplně jiného světla. A
strategická chyba pana Sobotky je v tom, že v případě, když přišel
Andrej Babiš s těmi nesmyslnými změnami na poslední chvíli, protože
panikaří, jako premiér neřekl, tak to zrušíme, protože jste to špatně
připravil. To by byla těžká prohra Andreje Babiše. Zatímco takhle z toho
může Andrej Babiš vybruslit a prohraje Bohuslav Sobotka.

Vy jste se s touto situací ale nesmířili, nenechali jste se ukonejšit ani
navrhovanými změnami, a chcete to dát nějakými veřejnými akcemi jasně
najevo. Co připravujete?

Kromě toho, že už dva roky konzistentně vystupujeme proti zavedení EET –
teď, když už nás do toho vězení EET zavírají, budeme demonstrovat. Za
prvé 1. prosince bude několik stovek provozoven zavřeno, jistě ne celý den,
to si živnostník nemůže dovolit, ale třeba na hodinu, na dvě, tím
začínáme trochu sjednocovat podnikatelskou veřejnost. A druhý protest,
který připravujeme, je protestní shromáždění, které se uskuteční 3.
prosince za pět minut dvanáct na Václavském náměstí – u koně – v
Praze. Máme ho samozřejmě nahlášené, předpokládám, že se tam sejde
několik stovek lidí, kteří budou demonstrovat svůj postoj proti
elektronické evidenci tržeb, za svobodné podnikání.

Asi nečekáte, že tohle donutí vládní koalici, aby od záměru ustoupila.
Co tedy budete dělat dál?

V případě, že do 12. března příštího roku nebude elektronická evidence
zrušena a dojde ke druhé vlně, tak budeme veřejně protestovat znovu.

Doufáte, že Ústavní soud zavedení EET zruší na návrh poslanců ODS a TOP
09? Myslíte si, že zákon, už třeba tím, že neplatí najednou pro všechny
podnikatele, je v rozporu s Listinou práv a svobod?

Není to úplně v souladu nejen s Listinou práv a svobod, ale ani i s Ústavou
České republiky. Jsem zvědav, jak to dopadne. Mám trochu pochybnosti.
Ústavní stížnost je samozřejmě napsaná skvěle, nakonec to psal
renomovaný právník, na druhou stranu tam postrádám některé argumenty. Já
bych celou žalobu k Ústavnímu soudu zjednodušil na jedinou věc, že EET
mění právní prostředí v České republice, protože zavádí nové
podmínky pro podnikání. Pro podnikání totiž nepotřebujete splnit téměř
žádné podmínky, pokud podnikáte ve volných živnostech, ale EET zavádí
velmi nenápadně podmínku, máte-li k dispozici internetové připojení,
musíte je využívat. Když si řeknete tuto větu dvakrát, třikrát, dojde
vám, jak je absurdní. A to je skutečně změna principu podmínek podnikání
v České republice.

Jinými slovy – můžeme čekat, že v budoucnu nám třeba řeknou, kdo nemá
televizi, nemůže podnikat, nebo bez auta nemůžete podnikat, nebo – když
nemáte řidičák, nemůžete podnikat. A pak to může jít dál: malý,
tlustý, plešatý nemůže podnikat, protože Andrej Babiš je vysoký,
štíhlý, vlasatý. Platí premisa, že jen základní podmínky pro
podnikání musí být splněny a žádné ostatní už nesmí podnikání
determinovat. A EET zavádí nenápadně, nepojmenovaně úplně novou podmínku,
a to je pro mne zcela nepřijatelné. Pro tohle by měl podle mého názoru
Ústavní soud zákon o EET zrušit.

Není to zdaleka první problém, kterým politici komplikují život
podnikatelům a znejišťují podnikatelské prostředí. V minulosti
například i pravicové vlády schvalovaly na poslední chvíli daňové změny.
Ale exministr financí Vlastimil Tlustý prohlásil, že tohle je nejhorší
znejistění podnikatelského prostředí, když autor návrhu přichází na
poslední chvíli s nějakými změnami, které zpochybňují vůbec smysl
zavedení EET. Souhlasíte s ním?

Podle mého názoru, i kdyby autor návrhu, tedy Andrej Babiš, nepřišel s
žádnými výjimkami, tak EET je skutečně exces. Myslím, že to je
průzkumný balón, co všechno si ještě necháme líbit. Máte pravdu, že
živnostníci a podnikatelé dostávají léta letoucí zprava zleva, myslím z
politického směru, protože všechno je na poslední chvíli, naše
legislativa je džungle, v níž se není možné vyznat, přibývají neustále
nové a nové povinnosti a odpovědnost, více a více byrokracie atd.

Tohle všechno dokáží podnikatelé snášet, ale pak přijde něco, čím
státní moc přestřelí. A domnívám se, že to je EET v kombinaci s
kontrolními hlášeními. Kontrolní hlášení možná pohár trpělivost
naplnila a elektronickou evidencí tržeb ten pohár přeteče. To je můj
postoj k tomu, jestli to živnostníci a podnikatelé ještě déle vydrží,
nebo ne. Je moc zajímavé si všimnout, že v roce 2005 tehdejší ministr
financí zrušil živnostníkům povinnost vydávat účtenky a navrhoval
zrušit jim odvody. Ten ministr financí se jmenoval Bohuslav Sobotka.

Nepodnikatelská veřejnost, hlavně zaměstnanci tleskají Andreji Babišovi,
protože jim mnozí politici, Andrejem Babišem počínaje a komunisty a
socialisty konče, tvrdí, že podnikatelé tento stát okrádají, proto se
zavedení kontroly brání, i když v jiných vyspělých evropských zemích
něco takového dávno funguje. Můžete jim vysvětlit, v čem je to jiné?

Věcně je to velmi jednoduché. My jsme ekonomika srovnatelná s těmi
nejlepšími ekonomikami v Evropě a Evropské unii. Šedá ekonomika v České
republice je zhruba na patnácti procentech, jsme na tom přibližně stejně
jako Švédové nebo Němci. Zatímco Chorvatsko, které má být naším vzorem,
má šedou ekonomiku na dvojnásobné úrovni. Máme standardní evropskou
ekonomiku, u nás se nepodvádí víc než jinde, to se jen hodí politikům
vykládat, jak se tady podvádí, protože když se vytváří ve veřejnosti
dojem, jak je to tady špatné, pak jim projde to, co by jim jinak neprošlo.
Třeba nějaká tvrdá opatření.

A když se podíváte na zprávy NKÚ, například mezera na výběru DPH je asi
105 miliard, z toho na malé a střední podniky připadá jen asi sedm miliard.
Tak malá část a z toho ještě většinu tvoří práce načerno ve
stavebnictví. Takže vykládat, že nedoplatky na dani od malých podnikatelů
a živnostníků mají nějaký vliv na státní rozpočet, je absolutní lež.
Přesto nám to tady vtloukají do hlavy. Zmínila jste se o tom, jak mluví o
podnikatelích Andrej Babiš, Michaela Marksová, Jan Mládek, Jiří Dienstbier
a další. Ono je to vlastně strašně jednoduché: když si položíme otázku
Qui bono, dojde nám, proč to dělají. Oni přece potřebují rozdělenou
společnost. Potřebují ovládat co nejvíce lidí prostřednictvím buď
státního zaměstnávání, nebo státních dávek a dotací. Čím víc lidí
budou takhle ovládat, čím víc lidí bude závislých na státu, tím víc
lidí je bude volit. Budují tady socialismus.

Lidé nezávislí na státu jsou jim trnem v oku, to jsou především malí a
střední podnikatelé, živnostníci, sedláci, rolníci, řemeslníci. A jak
skřípnout tento nezávislý segment? Nejjednodušší je začít z nás dělat
zloděje a podvodníky. To znamená vrazit klín do společnosti a vytvořit
obraz, mimochodem nepravdivý, že co podnikatel a živnostník, to zloděj a
podvodník. Je to stejná metoda, kterou použili bolševici v 50. letech. Tehdy
sedlák byl kulak a obchodník byl keťas nebo šmelinář. A už to tu máme
zas. Od poloviny 90. let si podnikatelé a živnostníci vlastně napravovali
renomé, protože na začátku 90. let neměli dobré jméno. A oprávněně.
Dvacet let se dařilo podnikatelské veřejnosti toto jméno napravovat. Dnes
máme standardní podnikatelské prostředí. Dám ruku do ohně za to, že se
tady co do kvality a kultivovanosti podniká stejně jako v Holandsku, ve
Francii, Německu, Rakousku, Švédsku a jinde. To dobré jméno, které se
podařilo vybudovat, během posledních tří let Babiš, Marksová, Mládek,
Středula a další dokázali poškodit téměř nevratným způsobem. Dalších
dvacet let se to bude možná zase napravovat.

Není to absurdní, když mezi socialisty a odboráři, kteří označují
podnikatele za podvodníky a parazity, se objevuje i jméno velkého podnikatele,
miliardáře Andreje Babiše, kterému řada živnostníků a podnikatelů
věřila a podpořila ho ve volbách?

Za prvé: Andrej Babiš není podnikatel, Andrej Babiš je dojič státu. On
nedělá nic jiného, než že dojí stát. Kdyby neměl dotace a státní
zakázky, tak by ze dne na den zkrachoval. A za druhé: Andrej Babiš má
bolševické geny. Toho se nikdy nezbaví. To, že má velký majetek, ještě
neznamená, že v sobě nemá ten socialismus hluboko zakořeněný. Ale on chce
hlavně dělat všechno pro sebe. Stát a občané ho vůbec nezajímají.
Zajímají ho jen jeho příjmy, jeho moc, jeho peníze. Máte pravdu, že ve
volbách v roce 2013 ho volili možná především malí a střední
podnikatelé. Je zjevné, že krátce po volbách tuhle cílovou skupinu hodil
přes palubu a obrátil se k voličům socialistů a komunistů. Také je to na
jejich volebních výsledcích znát. Udělal to velmi pragmaticky, věděl, že
může živnostníkům a podnikatelům před volbami slibovat, ale nemůže to
splnit, protože kdyby měl pracovat ve prospěch svobodného podnikání,
pracoval by proti svým zájmům.

Myslíte, že se mezi podnikateli ještě najde někdo, kdo bude hnutí ANO
Andreje Babiše i po těchto zkušenostech v příštích sněmovních volbách
podporovat?

Dneska je to tak, že už ho téměř nikdo z malých živnostníků a
podnikatelů volit nebude, on se jich zbavil jako zbytečnosti. Jsem ale
přesvědčen, že někteří podnikatelé ho volit budou. Volit ho budou
takoví lidé, kterým se říká oligarchové, protože oligarchický systém,
který tady nastavuje, jim vyhovuje. Principem systému, který Babiš buduje,
je: Pojďme sebrat obrovské prostředky od všech občanů v celé republice a
pojďme si je rozdat mezi sebou, deseti, padesáti, sto padesáti firmám,
které se z toho budou mít dobře. A to je trychtýř, který tady buduje
Andrej Babiš.

Choices:
- rozhořčení
- soucit
- jiná
- missing
- strach
- nenávist


Question:
Bývalý velitel české armády, generál Šedivý, obrací pozornost na
Teplicko. Jde o muslimy. A prozradil také, co mu v USA řekl voják z Kataru

ROZHOVOR Bývalý náčelník generálního štábu Armády ČR generál Jiří
Šedivý varuje před podceňováním problému migrace. „Podle mého názoru
se situace skutečně nelepší a příliv migrantů bude dál pokračovat,“
prohlásil. A varuje, že v souvislosti s represemi vůči opozici v Turecku
můžeme očekávat, že z Turecka začne proudit poměrně silný proud
migrantů, kteří budou utíkat před vlastním režimem.

Co říkáte tomu, že Brusel opět začíná tlačit na to, abychom přijali
migranty podle povinných kvót, když už i naši politici říkali, že to je
passé? A přitom ten tlak začíná nanovo? Jak bychom na to měli reagovat?

Svědčí to o tom, že v Bruselu nevymysleli nic jiného než tuto metodu,
která zjevně nefunguje a fungovat nebude. Bohužel to svědčí i o tom, jakou
invenci jsou v Bruselu schopni předvést. Podle mne to nebude v žádném
případě realizovatelné a bude to pořád konfliktní bod mezi řadou států
Evropské unie.

Členské státy EU se dohodly na přijetí některých opatření, která mají
posílit vnější hranici Schengenu. Hranici Evropské unie má chránit
Evropská hraniční a pobřežní stráž, ale zatím se nezdá, že by to
mělo nějaké zásadní výsledky. Zatím příliv migrantů nepolevuje, jejich
počet závisí nanejvýš na počasí. Vidíte tedy nějaký zvláštní
přínos takových kroků?

Podle mého názoru se situace skutečně nelepší a příliv migrantů bude
dál pokračovat. Je zcela evidentní, že představa, že když skončí válka
v Sýrii nebo různé konflikty v Africe, zastaví to i migraci, je mylná. Tady
se přesunují tisíce a tisíce lidí, z velké části už to nejsou
váleční migranti, ale lidé, kteří jsou ekonomičtí migranti, což
znamená, že se migrace nezastaví a bude pokračovat dál. A Evropa v určité
fázi nebude schopna už integrovat další a další tisíce lidí. Takže
jestli je ta vlna jednou silnější a intenzivnější a někdy zase
mírnější, je z celkového pohledu úplně jedno.

Evropa musí koncepčně, systémově vyřešit, jak kontrolovat migraci a jak
řešit otázku, kdo má právo a kdo nemá právo sem vstoupit. A kdo to právo
nemá, má být okamžitě zastaven a nemá mít ani možnost na území Evropy
vstoupit. To je debata o tom, jestli mají být lidé, kteří na moři nasednou
na nějaké chatrné čluny, plují vstříc nějaké záchranářské lodi,
což jsou většinou pohraniční stráže jednotlivých států, tedy jestli
mají být odvezeni například od pobřeží Libye do Itálie, protože byli
zachráněni na moři. To jsou věci, které jsou možná formálně správné,
ale z faktického hlediska takhle nemohou fungovat.

V západní Evropě už se pomalu začínají měnit názory i na tuto praxi.
Dřív byl každý, kdo tento postup kritizoval, označován za rasistu,
xenofoba nebo přinejmenším nehumánního člověka, dnes chce i německý
ministr vnitra Thomas de Maiziére vracet migranty do Afriky ještě před tím,
než se jim podaří přes Středozemní moře dosáhnout evropských břehů.
Co říkáte této změně, která vyplývá z obav z dalšího přílivu
migrace?

Dovolím si připomenout, že tohle jsme nejen já, ale velká část rozumných
lidí říkali už od počátku: že není možné tolerovat, pokud pašeráci
organizují pašování lidí přes Středozemní moře například do Itálie
tak, že naloží loď plnou migrantů, odrazí od břehu a vyskočí z ní, a
pobřežní stráže takzvaně migranty zachrání tím, že je naloží a
odvezou do Itálie. To už dávno měli pochopit lidé, kteří mají právo
rozhodovat. Musí se najít takový mechanismus, který znamená, že tento
způsob pašování lidí do Evropy nemůže fungovat. Teprve teď o tom začali
mluvit němečtí politici, ale já si myslím, že tenhle názor byl znám už
mnohem dřív.

Proč to tedy západoevropští politici až doteď odmítali připustit?

Protože celá ta situace, která se odehrávala kolem migrantů, postrádala
racionální jádro. To jádro, které bylo považováno za racionální, byla
přehnaná představa o tom, že Evropa zachrání každého, kdo do Evropy bude
chtít. A jen se představí, že je Syřan, nebo Eritrejec nebo mladistvý.
Taková přehnaná humanita, kterou se někteří oháněli a ještě ohánějí,
má negativní dopady a ve svém důsledku může znamenat i rozbití, nebo
výrazné zhoršení vztahů v rámci Evropské unie. A to se mimochodem děje
například právě v té debatě kolem nuceného přijímání migrantů na
území států, o které ani migranti zájem nemají.

Začínají se čím dál víc objevovat obavy z vývoje v Turecku a z toho, zda
bude vůbec fungovat dohoda mezi Tureckem a Evropskou unií o vracení migrantů,
že se znovu otevře balkánská cesta a příliv běženců se znovu zvýší.
Sdílíte tyto obavy?

Turecko je samo o sobě obrovský problém. Myslím, že Evropská unie i
Severoatlantická aliance udělaly obrovskou chybu. A ta se stala na počátku
vztahů s Tureckem, v době, kdy Erdogan začínal strhávat řízení země na
svou stranu, kdy byl nejprve premiérem a pak prezidentem. Ta tendence je zcela
evidentní a my na to nejsme schopni reagovat. Způsob diskuse, která je z jeho
strany vedena vůči Evropské unii, ale i k jejím partnerům – teď byl
velký konflikt kolem toho, zda se Turecko bude účastnit bitvy o Mosul nebo ne
a to samé o Rakku – ukazuje na to, že turečtí představitelé zcela
evidentně používají sílu k řešení otázek jak vnitrostátních, tak
mezinárodních. Když vidíme, jak přistoupili k velmi drsným represím
vůči vlastním oponentům, logicky to znamená, že lidé z Turecka začnou
utíkat do Evropy, protože to bude jediný způsob, jak se zachránit. Jen si
vzpomeňte, jak reagoval Erdogan na kritiku Evropské unie i Německa na to, jak
se vypořádává v parlamentu se svou opozicí. To musí mít zákonitě velmi
negativní dopad na celou tureckou společnost a můžeme očekávat, že z
Turecka začne proudit poměrně silný proud migrantů, kteří budou utíkat
před vlastním režimem.

To znamená, že k těm tisícům, kteří budou třeba opět přicházet přes
Turecko do Evropy ze Sýrie, Afghánistánu a dalších zemí, přibydou podle
vás ještě samotní Turci?

Přesně tak.

Turecko je specifické tím, že sice není členem Evropské unie, ale je
významným členem NATO s největší armádou v Evropě. Není to v
souvislosti s tím, jaký autoritativní režim se v Turecku vytváří,
nějaké riziko pro bezpečnost Evropy?

Takhle se to úplně říci nedá, ale v důsledku to může znamenat oslabení
jižního křídla Severoatlantické aliance. Jinými slovy, Turecko nebude tím
partnerem, na kterého se můžeme kdykoli a v jakékoli situaci spolehnout.
Stačí si vzpomenout, když koalice začala bombardovat území ovládané
Islámským státem, jak Turecko dlouho odmítalo dát k dispozici svoji
leteckou základnu, aby spojenci mohli základnu používat a tu kampaň vést z
tohoto území. Pokud tendence, která je momentálně tureckým vedením v
čele s Erdoganem nastolena, bude pokračovat, může se stát, že Erdogan bude
hrát, a začíná hrát podle mého názoru už dnes, svoji vlastní hru a ta
nemusí být vždy totožná s našimi vlastními zájmy nebo se zájmy NATO.

Hodně se spekulovalo o čilých obchodních vztazích mezi Tureckem a
Islámským státem, navíc v Turecku dochází k islamizaci společnosti.
Neobáváte se, že tam hrozí riziko sblížení s Islámským státem nebo
radikálním islámem?

Myslím, že turecká společnost by v současné době neakceptovala zásady,
které jsou prezentovány Islámským státem. V Turecku by podle mého názoru
vznikl silný odpor proti takovému řízení státu. Ale islamizace může
pokračovat dál, to máte pravdu, a může se opravdu stát, že za čas bude
islám významně ovlivňovat rozhodování a řízení státu, a to může
vytvářet řadu konfliktů nejen s vnitřními oponenty, ale i na
mezinárodním poli.

Výrazně se zhoršuje v Evropě bezpečnostní situace, jak ukazují statistiky
v západoevropských zemích, kde na rozdíl od nás mají skutečně velké
problémy s množstvím migrantů. Dá se s tím nějak bojovat, když lidé,
kteří přicházejí do Evropy, mají jiné zvyky, kulturu a mnohdy
nerespektují naše pravidla ani zákony? A evropské země na ně často ani
neberou stejný metr jako na své občany, různě je omlouvají a některé
jejich prohřešky tolerují nebo spíš přehlížejí. Nepovede to k tomu, že
se bezpečnostní situace v Evropě bude spíš zhoršovat a že se budeme muset
smířit s tím, že nejsme v bezpečí ani ve své vlastní zemi?

Myslím, že to má skutečně negativní trend. Nevím, jestli je možné
říci, do jaké míry už je pozdě, ale zcela určitě jsme v takové situaci,
kdy bychom měli zatáhnout za záchrannou brzdu. To není strašení, ale jak
jste sama řekla, neuplatňuje se stejný metr na občany státu a migranty.
Řada věcí, které se Evropanům netolerují, se u migrantů přechází. To
je zkrátka věc, která nemůže v důsledku vytvářet příznivé
společenské prostředí. A ty problémy, které jsou už dnes zcela evidentní,
se budou prohlubovat, povedou až k násilí. A pokud se nebude měřit všem
stejným metrem, nemůže to dobře dopadnout.

U nás se v posledních dnech objevil případ, kdy imigrant zařazený do
imigračního programu sexuálně napadl zdravotní sestru v nemocnici na
Bulovce. Neměl by takový člověk, který žádá o azyl a udělá takovou
věc, být rovnou okamžitě vyhoštěn?

Jakékoli prohřešení proti zákonu se musí prošetřit, a pokud se potvrdí,
měl by být potrestán. Takovéto věci jsou normálně postižitelné i v
islámských státech. Z tohoto pohledu nelze omlouvat nikoho, kdo se proviní
proti zásadám, které jsou dány zákony v konkrétním státě, je jedno,
jestli jde o Francii, Německo nebo Českou republiku. Musí být okamžitě
exportován z tohoto státu zpět do mateřského státu nebo prostoru, který
je k tomu určený. Žádná omluva proti tomu neexistuje. To by tady za chvilku
takové názory prosazovali všichni a pro každého by platil nějaký jiný
zákon. Objevuje se tendence, která se ukázala i v České republice, aby bylo
uplatňováno proti lidem islámského vyznání právo šaria. V České
republice a v drtivé většině států platí zákony, které jsou dlouho
budovány a cizelovány mnohými generacemi a není možné, aby někdo přišel
a řekl, že v některém městě nebo pro některou skupinu obyvatel budou
platit jiná pravidla než pro většinovou společnost.

Občané severních Čech si stěžují, že se tam pohybují migranti z
Německa, dokonce někteří lidé tvrdí, že se objevují už i v Praze a
jinde. Myslíte si, že to je skutečnost, nebo jde jen o představy
vyplývající ze strachu z migrantů, které ještě nějací politici
přiživují? A je naše policie schopna případné běžence zachytit a
umístit do uprchlických táborů?

Je přirozené, že část migrantů, jak začíná přituhovat v Německu, kde
se radikalizuje poměrně velká část německé společnosti, začne hledat
jiný prostor, ve kterém budou chtít žít. A Česká republika je jedním z
takto nezasažených prostorů. Stejně jako se v Praze pohybují různí lidé,
žebrají, případně provádějí trestnou činnost, a také to nejsou
občané České republiky, ale jsou to občané jiných států, i Evropské
unie, stejně tak se sem budou infiltrovat migranti. Teplicko je poměrně
významně zasaženo zpočátku islámskými turisty, ale teď se tam usazují
regulérně lidé islámského vyznání, což bude logicky přitahovat i
islámské migranty, protože tam najdou svoji komunitu, s níž si budou
rozumět. Já jsem kdysi v televizi řekl panu Veselovskému, že jednou budeme
hlídat německo-české hranice, aby k nám neproudili migranti z Německa, a
on se tomu velmi divil. Myslím, že ta doba už přichází a bude to mnohem
výraznější tlak. Ale musím říci, že policie v současné situaci není
schopna chránit zelenou hranici. A armáda tuto povinnost nemůže přejímat,
jak si někteří politici představují. Ani armáda není schopna takové
podmínky zvládat, vojska na to nejsou cvičena, připravena a nemají na to
ani technologie. Policie tedy bude muset hledat jiné způsoby, jak střežit
hranici. A zase platí, že když se zjistí, že tady někdo nemá co dělat,
musí být okamžitě z republiky odstraněn. Jinak nebudeme za nějaký čas
schopni regulovat a řídit tento problém, jako se to stává ve Francii,
Itálii a Německu, kde je migrace poměrně velký a tíživý problém.

Kde se podle vás stala největší chyba, kdo podcenil nebezpečí migrace, že
se z toho ten velký a tíživý problém stal? Byla to skutečně především
německá kancléřka Angela Merkelová, jak se to hodně personifikuje?

Je obrovská disproporce mezi doporučeními a analýzami, které provádějí
bezpečnostní experti, zpravodajci a policejní orgány, které ukazují na
reálnou hrozbu, a druhá strana – politické rozhodování, které je v
některých státech nelogické a dokonce v rozporu se zájmy těchto států,
což je mimochodem stoprocentně Německo. A bohužel vedení Evropské unie
není natolik akceschopné, aby přijalo nějaké společné normy, kterými se
migrace ne zastaví, to ani úplně nejde a ani to nikdo nechce, ale bude se
regulovat do té míry, že my Evropani budeme schopni ty lidi, kteří k nám
přijdou, integrovat do naší společnosti. Tady stejně existuje určitá
hranice, kterou nemůžeme překročit. A pokud ano, tak nás to převálcuje,
stejně jak se to stalo v minulosti při stěhování národů, kdy byly ve
střední Evropě přečíslovány celé národy a některé – třeba Keltové
– úplně zmizely. Stejně tak to může dopadnout se zbytkem Evropy. Může
se to stát za padesát, sto let, ale může to zkrátka jednou přijít.

Evropské státy plánují dávat miliardy eur Turecku i dalším zemím, aby
udržely migranty před branami Evropy. Je to účinný nástroj?

Stejně se ty miliardy rozkradou a nepoužijí tak, jak by měly. Kdyby se tyto
peníze věnovaly na podporu porodnosti Evropanů, tak nemáme problém s
porodností. Když spočítáme, jak se rychle zvětšují islámské komunity
právě proto, že jejich natalita je mnohem vyšší než Evropanů, je to
jednoduchá matematika. Matematika řekne, že za x desítek let bude
většinová populace islámská. Je to dokonce jedna z oficiálních teorií,
není to nic nového. Můj spolužák ve Spojených státech amerických, voják
z Kataru, mi řekl rovnou: Proč se bráníte, když my vás přerodíme. A
řekl mi to v roce 1994.

Choices:
- rozhořčení
- soucit
- jiná
- missing
- strach
- nenávist


Question:
Západní média mlčí o stavbě námořní základny USA v ukrajinském
Očakovu, která je těsně u Krymu

Na ukrajinském Očakovu, který se nachází v těsné blízkosti Krymu,
začala výstavba americké námořní základny, připomíná švýcarské
vydání InfoSperber.

Přes důležitost této operace se západní média vyvarují jakékoliv
zmínky o něm. To znamená, že Západ opět zamlčuje své provokace, a mluví
pouze o „ruských provokacích“, zdůrazňuje vydání.

„Celý svět se dívá na Severní Koreu, z části na Venezuelu, ale o
Ukrajině nikdo nemluví. Nicméně to neznamená, že se tam není nic neděje,“
napsal Christian Müller, novinář InfoSperber.

19.července americká námořní flotila představila novou spolupráci svých
elitních vojáků s elitními jednotkami na Ukrajině. V Očakovu, v těsné
blízkosti na Krymu, začala před několika dny výstavba nové námořní
základny. Uvádí se to na oficiálních stránkách amerického námořnictva
7. srpna 2017.

„Zahájení výstavby na Ukrajině je velký úspěch pro 1. mobilní
stavební prapor amerického námořnictva (NMCB 1),“ řekl poručík Jason
McGee mající na starosti práce. „Naše schopnost posílit opatření k
obraně Evropy má strategický význam, a v konečném důsledku zlepšuje
obranu a infrastrukturu hostitelské země, posílí naši spolupráci a
zvýšit potenciál bilaterálních cvičení."

Podle Müllera o tom média prakticky neinfomovala. Například v archivu
švýcarských médií není žádná zmínka o Očakovu.

V roce 1989, když Německo vedlo jednání s Gorbačovem o znovusjednocení
Německa, tak mu slibovali, že se NATO nebude rozšiřovat na východ. Dnes to
nikdo nepopírá, ale poukazuje se na to, že to nebylo zaznamenáno písemně v
jakékoliv smlouvě. A proto se expanze NATO konala navzdory slibům, uvedl
portál.

Aby uskutečnili „změnu režimu“ na Ukrajině se američtí politici
nestyděli osobně mluvit před davy na náměstí Nezávislosti, a úspěšně.
Navzdory kompromisnímu návrhu Německa, Francie a Polska o nových
předčasných volbách, který byl přijat a podepsán vládou Ukrajiny a
opozicí 21. února, byl prezident Viktor Janukovyč v tu noc vyhnán ze země.

„Přesto v chápání západních politiků a západních médiích to
rozhodně není převrat a není to provokace. Ať se stane cokoliv, vždy „provokuje“
Rusko. A nyní americká námořní flotila oslavuje „úzkou spolupráci“ s
ukrajinskými elitními vojáky a staví námořní základnu na pobřeží
Černého moře,“ dodal znechuceně autor materiálu na InfoSperber.

Choices:
- rozhořčení
- soucit
- jiná
- missing
- strach
- nenávist


Question:
Migrační požár se šíří. Čirý hazard EU. Naše vláda je připravena na
nejhorší. Hrozí zhroucení, řekl vlivný poslanec ČSSD. A pak přečetl
nehezké věci z Koránu...

ROZHOVOR Místopředseda sněmovního výboru pro bezpečnost Richard Dolejš z
ČSSD hovoří otevřeně o velkých rizicích migrační vlny,
multikulturalismu a islámu z hlediska bezpečnosti, ekonomiky a přežití
civilizace. Zmiňuje i zásadní rozdíl mezi křesťanstvím a islámem. „Je
to podobná situace, jako když v činžovním domě hoří sousedovi byt, nikdo
nemá vůli ho hasit a vy každou chvilku čekáte, že se požár přesune do
vašeho bytu. To samozřejmě vyvolává napětí. Naše vláda je v tomto
směru připravena na nejhorší a má dostatek prostředků a vůle možnému
migračnímu požáru efektivně čelit,“ říká o nynějším stavu.

Objevují se názory, že přijímání imigrantů pomůže ekonomice, protože
imigranti zaplní volná pracovní místa a současně prý pomohou udržet
důchodový systém. Nejsou ale naopak větším nákladem pro sociální
systémy než přínosem pro ekonomiku? Plus započtěme náklady na bezpečnost
a následky kriminality...

Předně bych chtěl zdůraznit, že v souvislosti s probíhající migrační
vlnou je prioritní bezpečnost našich občanů a ostatní aspekty jsou až
sekundární.

Když se z celoevropského pohledu podíváme na počet volných pracovních
míst a velkou míru nezaměstnanosti v některých zemích EU, je zřejmé, že
zde něco nesedí. V celé EU je průměrná nezaměstnanost přibližně deset
procent. O přínosu masivního přísunu arabských a afrických imigrantů pro
ekonomiku, vzhledem k jejich vzdělanostní struktuře a pracovním návykům,
osobně nejsem přesvědčen. Tento proces prosazují především někteří
hráči velkého byznysu a nadnárodních korporací, kteří se však
nedívají na politický, bezpečnostní, kulturní a sociální aspekt tohoto
záměru. Jejich pohled je pouze byznysový. V imigrantech ze Středního a
Blízkého východu vidí levnou pracovní sílu, a to na úkor současných
evropských občanů. Vycházejí zřejmě ze zkušeností, kdy v minulosti
například v Německu byli na trh práce přijímáni gastarbeiteři z Turecka.

To však byla úplně jiná situace, protože tento proces byl postupný na
rozdíl od současné živelnosti. Díky tomu tito zahraniční pracovníci byli
pečlivě vybíráni a prověřováni, a to nejen z hlediska jejich kvalifikace,
ale i důvěryhodnosti. Proto jejich integrace byla zčásti bezproblémová, i
když ne zcela ideální. Navíc je důležité si uvědomit, že Turecko je
sekulární stát, jehož islámská komunita patří díky tomu k
umírněnějším. Podobný proces, méně problémový, probíhá i u nás v
souvislosti se začleňováním pracovníků z Ukrajiny či živnostníků z
Vietnamu.

Horší zkušenost má Francie, kde se gastarbeiteři rekrutovali především z
bývalých kolonií a migrační proces byl spontánnější a živelnější.
Výsledkem jsou ghetta a uzavřené komunity složené z frustrované druhé či
třetí generace potomků těchto migrantů z islámského světa. Tato ghetta
si žijí vlastním životem. A právě zde začala ideologie multikulturalismu
narážet na své limity. Přesto Francie zatím ještě před tímto fenoménem
strká hlavu do písku a složitě se s jeho dopady vyrovnává. Současná
situace ohledně masové migrace je však nesrovnatelná a složitější. To
bych chtěl podtrhnout.

Můžete být konkrétnější? V čem je současná situace jiná? Jak v tomto
směru hodnotíte jako vládní sociálnědemokratický poslanec pozici vlády
Bohuslava Sobotky?

Nechci přispívat k vyvolávání napětí, ale bohužel musím konstatovat,
že jsme svědky masivní nelegální migrační invaze z islámského a
afrického světa do vyspělých zemí západní Evropy, která nemá v
novodobé historii obdobu. Tato vlna se i díky pozici a opatřením české
vlády naší zemi zatím vyhýbá. Nicméně česká veřejnost je i přesto
znepokojená. Osobně si myslím, že z větší části opodstatněně. Je to
podobná situace, jako když v činžovním domě hoří sousedovi byt, nikdo
nemá vůli ho hasit a vy každou chvilku čekáte, že se požár přesune do
vašeho bytu. To samozřejmě vyvolává napětí. Naše vláda je v tomto
směru připravena na nejhorší a má dostatek prostředků a vůle možnému
„migračnímu požáru“ efektivně čelit. Vláda je schopna chránit
bezpečnost svých občanů a je odhodlána k potřebným řešením včetně
zavedení restriktivních opatření, kontrol a ochrany naší státní hranice.
To může nastat v případě, že selžou opatření na celoevropské úrovni.
V našem zájmu totiž je, aby byl „migrační požár“ uhašen společnými
silami na celoevropské úrovni a k nám již nemohl proniknout.

Pokud však bude EU i nadále impotentní a nezabezpečí ochranu vnější
hranice „Schengenu“ zejména v Řecku a v Itálii, dominovým efektem dojde
k jeho zhroucení. Současný problém spočívá v tom, že EU nemá stále
tento proces pod kontrolou a neměla vůli mu na jeho počátku efektivně
čelit. Je evidentní, že bezpečnostní složky v zemích postižených
migrací nemají kapacitu a ani možnosti příchozí nelegální migranty
prolustrovat a identifikovat je. Takže se nám po Evropě pohybuje masa lidí,
v mnohých případech bez dokladů či s falešnými doklady, o kterých
téměř nic nevíme.

Ještě se vrátím k původní otázce. Mají pravdu ti, kteří vidí v
migraci šanci pro oživení trhu práce a důchodového systému?

Tvrdit, že tento migrační proces posílí trh práce kvalifikovanou pracovní
silou a spasí evropskou ekonomiku a důchodový systém je nepodložené a
troufalé. Jde o pouhý kalkul podnikatelských a finančních oligarchů pod
vidinou získání levné pracovní síly. Daleko pravděpodobnější je, že
nelegální ekonomičtí migranti do Evropy přišli s ambicí čerpat
prostředky z velkorysého sociálního systému, což ve finále může vést k
jeho zhroucení.

Své tvrzení mohu opřít o tvrzení šéfa respektovaného ekonomického
institutu Info. Tento přední německý ekonom Hans-Werner Sinn pochybuje o tom,
že migranti pomohou německému hospodářství s problémy na pracovním trhu,
protože většina žadatelů o azyl má jen omezené základní vzdělání, a
v bilanci tak budou státu působit více nákladů v podobě sociálních a
dalších výdajů, než kolik stát získá v podobě daní a sociálních
odvodů.

Pokud se podíváme na predikce Mezinárodní organizace pro migraci, v
dohledné budoucnosti nelze očekávat pokles počtu běženců
přicházejících do Evropy. Tyto informace potvrzují i jiné zdroje. Podle
údajů zmíněné instituce doplulo minulý rok k evropským břehům více
než 1,1 milionů lidí prchajících z Blízkého východu, Asie a Afriky. Za
prvních šest týdnů letošního roku se počet migrantů meziročně
zdesetinásobil na více než 76 tisíc. V prvních dvou měsících podle
Úřadu vysokého komisaře pro uprchlíky dorazilo do Evropy především z
Egejského moře celkem 132 tisíc lidí. Tento trend je alarmující. EU musí
zmíněnému procesu efektivně čelit, protože tento stav je nadále pro
Evropu ekonomicky a bezpečnostně neudržitelný. Musíme si uvědomit, že
sociální, ekonomické a bezpečnostní problémy arabských a afrických
částí světa nevyřešíme tím, že všechny jejich občany přestěhujeme
do Evropy. Evropa není nafukovací a ekonomicky bezedná. Tomuto procesu je
nutné z pozice EU dát jasnou stopku, proto posun týkající se uzavření
balkánské migrační trasy prosazený naším premiérem Sobotkou a skupinou
premiérů států V4 je v tomto směru průlomový, protože znamená jasný
zvrat v přístupu EU k migrační krizi.

A jak tedy řešit naše vymírání?

Řešení problémů Evropy s demografickým vývojem a s neobsaditelností
specifických pracovních míst nevidím v živelném přijímání uprchlíků
a nelegálních ekonomických migrantů, ale v promyšleném přesměrování
prostředků do propopulačních opatření, rozvoje bydlení, zlepšení
sociálního zázemí mladých rodin a investic do vzdělávacích systémů,
tak aby školství bylo schopné reagovat na trh práce, a to především v
technických a učňovských oborech.

Co říkáte silvestrovským událostem v Kolíně nad Rýnem a dalších
německých i evropských městech?

To, co se odehrálo v Kolíně nad Rýnem a v jiných městech Evropy, je
nepřijatelné a nepatří do civilizované společnosti. Bohužel se prokázalo,
že masové sexuální a verbální útoky na ženy mají skutečně souvislost
s nelegální migrační invazí z muslimského a afrického světa do Evropy.

Já jsem již na jaře minulého roku, tedy na samém začátku migrační krize,
označil otevření se islámským uprchlíkům ze strany EU za čirý
bezpečnostní hazard. Upozorňoval jsem na to, že pokud byrokraté z EU ve
spolupráci s administrativou USA efektivně nezasáhnou a nelegální
migrační invazi nezastaví, kromě zhroucení evropského sociálního modelu
hrozí bezpečnostní kolaps téměř v celé Evropě. Upozorňoval jsem na to,
že se to netýká pouze nárůstu zvýšeného rizika teroristických útoků,
ale také razantního nárůstu extremismu a obecné kriminality. Kolínské
útoky na ženy a teroristický útok v Paříži na straně jedné a aktivizace
neonacistických skupin na straně druhé jsou jen špičkami ledovce. Stačí
se podívat na výsledek voleb na Slovensku.

Většina Evropy a administrativy EU se bohužel na začátku krize vydala „vítací
cestou“ kancléřky Merkelové a nyní pociťujeme důsledky této pro
nelegální uprchlíky „korektní“, ale pro původní obyvatele Evropy „nekorektní“
politiky. Chci však zdůraznit, že toto nebyla a není politika české vlády.
Ta na živelnost a rizika nelegální migrační vlny včas upozorňovala a
navrhovala konkrétní ofenzivní opatření, jak této krizi čelit. Premiér
Sobotka již v červnu 2015 varoval, že Evropa není schopna se s takovým
proudem uprchlíků vyrovnat, a pokud bude tento trend pokračovat, hrozí
zhroucení evropských sociálních systémů. Naše vláda společně se
skupinou států V4 navrhovala jasná a zřetelná opatření, jak situaci
řešit. EU se postupně k pozici států V4 začíná přibližovat, bohužel s
desetiměsíčním zpožděním.

Co říkáte reakcím německých politiků?

V prvních dnech po výpadu na německé ženy jsme mohli v přímém přenosu
sledovat snahu německé policie, médií a politiků zamést tento incident pod
koberec. Prý v zájmu politické korektnosti vůči migrantům. Ne však vůči
napadeným ženám. Ženy se však ozvaly a začaly demonstrovat, což se již
nedalo přehlédnout a jen tak demonstranty označit za xenofoby.

Pod tlakem veřejného mínění se dostávaly přes internet na veřejnost
další a další informace, a to i z jiných měst Evropy. Byla prolomena „proimigrační
korektní cenzura“ hlavního mediálního proudu. Německým politickým
elitám nastal v tomto ohledu problém, protože kolínský incident a
následný vývoj nabouraly jejich dosavadní multikulturalistickou ideologii
otevřené náruče vůči všem nelegálním migrantům z islámského a
afrického světa. Tuto skupinu podle německých zpravodajských služeb
tvoří především mladí imigranti mužského pohlaví, což je samozřejmě
zarážející a nestandardní. Pokud totiž lidé prchají před válkou, jde o
celé rodiny.

Zajímavé je, že německá tajná služba BfV již v listopadu minulého roku,
tedy před incidentem v Kolíně nad Rýnem, zveřejnila informace, že 70 až
80 procent migrantů přicházejících do Evropy jsou mladí muži ve věku od
16 do 35 let, a včas varovala, že převážná část těchto migrantů
pochází ze Sýrie a Iráku, a tudíž část z nich má bojovou zkušenost.
Podle zpravodajců někteří z nich válčili za Islámský stát a někteří
mají příkaz k boji. BfV zároveň ústy svého ředitele prohlásila, že ví
o 7 900 radikálů v Německu, kteří obhajují násilný džihád. Tito lidé
prý cíleně oslovují i uprchlíky a snaží se je získat pro svou věc.

Někteří němečtí politici a další představitelé evropských států
možná i na základě těchto alarmujících informací a prosincových
incidentů začali vnímat, že bezbřehá ideologie multikulturalismu narazila
na své limity a dostává se do slepé uličky. K velkému obratu došlo
například v Rakousku. Je smutné, že to muselo zajít tak daleko.

Fakt, že tato politika naráží na své limity, již paradoxně před šesti
lety dokonce připustila i kancléřka Merkelová, která tehdy na sjezdu
mladých křesťanských demokratů připustila, že „multikulturalismus
absolutně selhal“. V kontextu tohoto prohlášení je její současná
politika nepochopitelná. Prostě nedává smysl. Vždyť kancléřka vědomě a
fanaticky podporuje ideologii, o které před šesti lety prohlásila, že
absolutně selhala. Kde nastal obrat a co ji k tomu přimělo, se můžeme pouze
dohadovat.

Co se týče sexuálních útoků uprchlíků v Německu, publicista Jan
Petránek řekl, že útoky na ženy jsou hluboko v mentalitě migrantů a
uprchlíci mají hodnoty neslučitelné s našimi. Co o tom soudíte?

Tento názor je mi blízký a pokusím se citlivým způsobem můj pohled na
věc vysvětlit a položit několik otázek, o kterých by měl každý z nás
přemýšlet. Předně však chci zdůraznit, že nelze každého migranta a
muslima házet do jednoho pytle. Islám má různé podoby, a to od jeho
umírněné formy v sekulárních státech až do jeho dogmatické podoby, kdy
je toto náboženství součástí státního zřízení a Korán součástí
ústavy, jako například v Saúdské Arábii. Pak existuje radikální a
fanatická podoba islámu, která se stává politikou různých islamistických
teroristických a extremistických skupin, a to i s tichou podporou některých
států.

Pokud bych se vrátil k nedávným sexuálním a verbálním útokům na ženy v
některých evropských městech, pak si podobně jako publicista Jan Petránek
troufám konstatovat, že právě v tomto případě se projevil propastný
rozdíl mezi mentalitou a hodnotami našich kultur. Kdo chce, ví, že
islámský přístup k ženám a jejich právům je obecně jiný než v
moderních zemích demokratického Západu. Evropa je ohledně práv žen o
velký kus dál a v tomto ohledu se na rozdíl od většiny muslimských zemí
odstřihla od středověku. Řada lidí blízkých takzvaným „sluníčkářům“
a „pražské kavárně“ namítá, že Evropané přece také sexuálně
obtěžují a znásilňují ženy, a tudíž jde o obecný jev. To je
částečně pravda, avšak trochu pokřivená a demagogická. Takto masivní a
hromadné útoky tohoto charakteru rozhodně nejsou v Evropě standardní a
obvyklé. Je to anomálie, která s migrací bohužel skutečně souvisí.

Domnívám se, že hromadné verbální a sexuální útoky na evropské ženy
mají ještě další symbolický rozměr a poselství. Podle řady odborníků
je v mentalitě některých islámských dogmatiků evropská nevěřící –
nemuslimská žena vnímána téměř jako „otrokyně“ a podřadné
stvoření. To, co se odehrálo v Kolíně nad Rýnem a v ostatních městech,
mělo evidentně charakter veřejného lynčování a deklarace toho, jak je
naše liberální kultura lidmi z islámského světa vnímána. Z pohledu
muslimského ortodoxního vidění světa jsou některými radikály
nevěřící ženy brány za nicotné bytosti, jsou vnímány jako prostitutky,
a proto si „zaslouží veřejnou potupu a hanlivé nadávky“. A zde
dochází ke střetu dvojího vidění světa. Střetu evropského
demokratického a humanitního světa se světem politické podoby radikálního
islámu, tedy islamismem.

Proto je třeba si položit otázky, zda se nově příchozí lidé z
islámského světa chtějí přizpůsobit naší kultuře a zákonům, nebo
jestli očekávají, že se po dobrém či po zlém přizpůsobíme my jim, tedy
jejich právu, náboženství a jejich kultuře? Neignorují evropský právní
systém již svým samotným nelegálním vstupem na evropské území? Je pro
většinu těchto lidí z arabského a afrického světa přednější a
závazné právo šaría, nebo platné evropské zákony? Jsou evropské země a
jejich bezpečnostní složky schopné po těchto lidech dodržování zákonů
vymáhat a zároveň garantovat standardy bezpečnosti a sociální stability?

A vy znáte odpovědi na tyto otázky?

Odpovědi nám dá nejbližší budoucnost. Co se týká otázek ohledně
slučitelnosti hodnot a kultur zmíněných dvou světů, vezmu si k ruce dvě
zásadní náboženské knihy a pokusím se odpovědět prostřednictvím
několika citátů z nich. Každý ať si následně udělá závěr sám.

Několik citátů jsem vybral v Koránu a několik v Bibli. Myslím, že tyto
pasáže vystihují podstatu našeho střetu civilizací. Korán 48.29: „Muhammad
je posel Boží; a ti, kdož jsou s ním, strašní jsou proti nevěřícím,
však laskaví mezi sebou.“ Korán 47.5/4: „A když se střetnete s
nevěřícími, udeřte je do šíjí, a až jim způsobíte úplnou porážku,
pevně je spoutejte!“ A do třetice Korán 9.124/123: „Vy, kteří věříte!
Bojujte proti těm z nevěřících, kteří jsou poblíže! Nechť ve vás
naleznou tvrdost a vězte, že Bůh je na straně bohabojných!“ Korán 9.74/73:
„Proroku, bojuj usilovně proti nevěřícím a pokrytcům a buď přísný na
ně.“ Korán 5.56/51: „Vy, kteří věříte! Neberte si Židy a křesťany
jako přátele…“ A nyní nejpodstatnější pasáže z Bible – Lukáš 6:
„Milujte své nepřátele! Buďte dobří k těm, kdo vás nenávidí,
žehnejte těm, kdo vás proklínají, a modlete se za ty, kdo vás pomlouvají…
Chovejte se k lidem tak, jak chcete, aby se oni chovali k vám…“

A nyní bych se dvěma citáty pustil na teologické pole a srovnal, jak Boha
definuje Bible a jak Korán. Bible 1. Jan: „Kdo jiný přemáhá svět než
ten, který věří, že Ježíš je Syn Boží. Žádný duch, který Ježíše
nevyznává, ovšem není z Boha, ale je to duch Antikrista.“ Korán 5.19/17:
„Věru jsou nevěřící ti, kdož říkají: ‚Zajisté je Bohem Mesiáš,
syn Mariin!‘“ Tolik ke slučitelnosti obou náboženství. Každý si může
udělat závěr sám.

V tomto směru však mohu namítnout, že papež prohlásil, že obě
náboženství mají společného Boha. Co vy na to?

I přestože současný papež je marketingově a mediálně úspěšný,
přestože je díky jeho charismatu a jezuitskému základu nejpopulárnějším
globálním politikem, troufám si říci, že je pro mě směrodatnější
slovo Boží, tedy Bible. Bible hovoří jednoznačně. To byla mimo jiné
podstata sporu mezi protestanty a papežstvím. Pro reformisty a protestanty
bylo směrodatné slovo Boží, pro římskokatolickou církev autorita a
neomylnost papeže. Mnoho lidí s protestantským smýšlením bylo díky tomuto
sporu s papežským politicko-náboženským systémem upáleno na hranici
včetně mistra Jana Husa. I přestože nejsem příslušníkem žádné církve,
studiu Bible a dějinám křesťanství se věnuji přes dvacet let a nemám
důvod pochybovat. Rozdíl v pojetí Boha mezi islámem a biblickým
křesťanstvím je evidentní, což vyplývá ze zmíněných citací. Ale dost
teologie. Vraťme se k politickým problémům.

Papež František označil současnou migrační vlnu do Evropy za „arabskou
invazi“, která s sebou přináší šanci, protože Evropa se díky podobným
invazím v minulosti obohatila. Odpovídá toto tvrzení realitě?

Papež František je obratný profesionální jezuitský politik a jeho
poselství je jistě promyšlené a má jasný politický cíl. To, že jde o
arabskou invazi, musí vidět i malé dítě. S tím nelze polemizovat. V čem
však papež vidí obohacení pro Evropu, mi není dost jasné. Pokud jsou tím
obohacením myšleny chaos, hromadné osahávání žen, nárůst kriminality,
teroristické útoky, nezvládnutelná islámská ghetta, narušení stability
ekonomiky a sociálních systémů, cenzura některých médií, omezování
osobních svobod v zájmu boje proti terorismu, posilování krajní pravice a
oslabení demokratických základů Evropy, má asi pravdu. Já v tom však jako
demokrat žádné obohacení nevidím, protože jde o destrukci západní
demokratické kultury a hodnot. Evropa by se neměla vracet do středověku, i
když by to možná katolickému kléru mocensky vyhovovalo.

Choices:
- rozhořčení
- soucit
- jiná
- missing
- strach
- nenávist


Question:
Myslí si, že nesou pochodeň, ale je to plamenomet. Komsomolci politické
korektnosti, rozčílil se novinář

Redaktor MF Dnes Milan Vodička se zamyslel nad tím, zda Jan Žižka nebyl
černoch. Jak k tomu dospěl? Na základě počítačové hry s dějem v
Posázaví v roce 1403. Ajatolláhové korektnosti z ciziny totiž kritizují,
že v této počítačové hře nejsou černoši, píše Vodička.

Jak Vodička dodává, to, že u nás na venkově ve středověku černoši
nebyli, víme. „Zkuste proti tomu něco pípnout a ajatolláhové politické
korektnosti vás setřou, že jste rasisté, xenofobové a taky nacisté. Je
úplně jedno, že víte, že tady opravdu nebyli. Máte se tvářit, že tady
byli, a basta,“ poznamenal ke hře Kingdom Come: Deliverance odehrávající
se v roce 1403 v Posázaví.

„Je to celosvětový hit – a tudíž i po celém světě zní kritika, že
tam nepobíhají lidé s jinou barvou pleti,“ komentuje Vodička s tím, že
tvůrci hry se brání a říkají, že tady tenkrát žádní barevní lidé
nebyli. Nechali si na to udělat studii, poradce jim dělali historici s
akademickými tituly.

„Historici mají pravdu. Přemysl, Křesomysl, Václav, Karel, Žižka,
Zikmund. Samí bílí Evropané. Žádný černoch. Dokonce ani Hispánec nebo
Arab. Snad jen Jan Roháč z Dubaje, to zní nadějně... Prostě nic tu není.
Nějak jsme asi zaspali dobu. Naštěstí v cizině to za nás vědí všechno
líp,“ poukazuje na diskuse Vodička.

„Hojně citován je jakýsi historik Sean Miller specializující se prý na
náš region. Logika a fakta stojí za to: děj hry se odehrává na spojnici
Prahy a Olomouce, tudy prý vedla Hedvábná stezka. ‚Co když tudy
procházela skupina Afričanů,‘ říká Miller, ‚přenocovala v hostinci a
bylo z toho těhotenství? Na to stačí dokonce jediná noc.‘ To je věda!“
píše Vodička.

„Počítačová hra je najednou nejen o historii, je také o hlouposti a
novodobém komsomolství. Díky ní zjistíte, že existuje blog, na němž
Dänikenové hyperkorektnosti hledají středověké malby svatých s tmavými
obličeji, čímž chtějí dokázat, že tady bylo mnohem víc černochů, než
si myslíme. Zvláštní je, že Afričanům je to jedno. Procestoval jsem
každou druhou zemi Afriky, ale na něco takového se mě tam nikdo nikdy neptal,“
poznamenal Vodička se slovy, že jen my si vyrábíme umělé starosti a
falešné pravdy.

„Novodobí komsomolci si myslí, že jsou světlonoši lepších zítřků,
věří, že nesou pochodeň, ale je to plamenomet. Předělávají dějiny k
současnému obrazu a podle momentálních představ. Upravují si fakta jako
modelínu podle potřeby a ještě vás popotahují, že to nechcete přijmout,“
uzavřel.

Choices:
- rozhořčení
- soucit
- jiná
- missing
- strach
- nenávist


Question:
Přestaňte už fňukat, je to váš prezident. Ostrý vzkaz odpůrcům Trumpa
od syna významného prezidenta

Nejstarší syn Ronalda Reagana Michael ve svém včerejším komentáři
vzkazuje odpůrcům Donald Trumpa, aby se smířili s výsledkem prezidentských
voleb a přestali se chovat jako malé děti. Jeho výzva však míří nejenom
na demokraty, ale i k těm republikánům, kteří nemohou Trumpovi stále
přijít na jméno.

„Je po všem. Tak proč se lidé stále dohadují nad tím, co řekl Donald
Trump před třemi týdny? Proč demonstranti páchají násilnosti v ulicích
našich měst a usilují o revoluci? Všechny dohady skončily ve středu ráno,
když byly sečteny všechny hlasy a Trump vyhrál,“ píše Reagan s tím, že
Trumpův úspěch je šokující, úžasný, působivý a historický. „Miliardář,
který neměl žádnou ideologii a dávala se mu prakticky nulová šance,
dokázal porazit establishment, média, sociology i finanční trhy.“

„V liberálních médiích uslyšíte nářky nad tím, že nikdo takový
úspěch nečekal. Samozřejmě, že ne. Však to jsou také liberálové. Ve
skutečnosti si Trump dokázal přisvojit témata, o kterých se nejenom v
rádiu mluví už čtvrtstoletí. Od stavby zdi na hranicích s Mexikem, přes
nutnost snížit daně, Obamacare, až po islámský terorismus. Vyhrál proto,
že o těchto tématech otevřeně hovořil s lidmi. Jeho voliči se stali
posluchači těchto rozhlasových diskusí.“

„Musíte se s vítězstvím Donalda Trumpa naučit žít, vy všichni, kdo
pracujete v liberálním médiích a Hillary vám svojí překvapivou porážkou
zlomila srdce. A to samé platí pro vás, rozčílená děcka Bernieho Sanderse.
Bez ohledu na to, jak moc jste se obávali nebo nenáviděli Trumpa ještě
před několika dny, protože od ledna to bude i váš prezident,“ píše
Michael Reagan, který je častým hostem v rádiu a jeden čas dokonce vedl
svoji vlastní show.

Celý text v angličtině je ZDE.

Reagan nabádá zklamané voliče Clintonové, aby už hodili minulost za hlavu
a snažili se udělat vše pro to, aby byly Spojené státy skvělou zemí. Na
druhou stranu připouští, že to patrně mnozí nedokážou. „Ale co budou
tedy v příštích čtyřech letech dělat? Přidají se k protestním
pochodům? Budou sedět a čekat, že Trump udělá všechno sám? Chtějí být
vůbec užiteční? Pokud ano, tak by měli přestat řešit prezidentskou
kampaň. Váš favorit prostě prohrál, tak se s tím smiřte.“

Jak Reagan dodává, před čtyřmi a osmi lety zase prohrál favorit
republikánských voličů. „A my jsme se s tím také naučili žít. Ale
teď pro změnu uspěli na všech frontách republikáni. I ti, co nenáviděli
a doposud nenávidí Trumpa, teď mají celé čtyři roky na to, aby uvedli do
praxe všechno, co může z jejich pohledu Ameriku posunout dopředu,“ uvádí
Reagan a připouští, že to bude složité, když jdou proti Trumpovi i
samotní členové republikánské strany.

„My republikáni bychom teď měli ponechat stranou, co si myslíme o
občasných rasistických prohlášeních Trumpa, o jeho narcismu a vulgaritách.
I s tím vším jej přece řadíme nad Hillary Clintonovou. I ve svých
nejhorších chvílích byl Trump přívětivější, než kdy Hillary mohla
být. A to je také důvod, proč nakonec neuspěla,“ konstatuje Reagan jr. A
posílá všem republikánům i demokratům, kteří nechtějí dál žít v
Americe kvůli vítězství Trumpa, závěrečný vzkaz.

„Opusťte ulice a vraťte se zpátky do práce, pokud ji máte. Vraťte se
zpátky do škol, pokud se chcete něco naučit. Přestaňte páchat
výtržnictví a zanechte všech dalších emotivních výlevů. Stejně tak už
skončete se vším tím fňukáním a konečně dospějte. Takhle to prostě
funguje každé čtyři roky.“

Choices:
- rozhořčení
- soucit
- jiná
- missing
- strach
- nenávist