Question:
To kvíkání Junckera. Ví, že je vyřízený! Kubera začal chválit Donalda
Trumpa a dostal se až k ČT, šikaně občanů a odpůrcům Zemana

Donald Trump vyhrál hlavně proto, že americká média postupovala tak zjevně
okatě, že se voliči zachovali obráceně. Tak o volbách amerického
prezidenta mluví senátor za ODS Jaroslav Kubera. Podobně to podle něj bylo i
v Brexitu. Příznivci Clintonové pouze neunesli porážku. A pokud Trump
vypoví Pařížskou dohodu, bude pro něj hrdinou. V rozhovoru pro
ParlamentníListy.cz také řekl, že výmysl, že ovlivníme teplotu planety,
je podvod tisíciletí.

Myslíte si, že se svět po vítězství Donalda Trumpa v amerických
prezidentských volbách určitým způsobem změní? Podobně mluvili i o
Obamovi. Radujete se vy osobně z výsledku hlasování?

Můj názor je neutrální. Akorát si se ženou někdy připadáme jako v
blázinci. Zvolili si prezidenta a potvrdilo se, co se čekalo. Rétorika
předvolební se změní v rétoriku povolební – klidnější. V Americe
každý prezident s rodinou a kamarády obsadí všechny zásadní posty, což
by neziskové organizace u nás přivádělo k šílenství. Je tomu tak i ve
Velké Británii. To, že si prezident přivede nový tým, je běžné a nikoho
to nevzrušuje. Nejzajímavější bylo kvíkání Martina Schulze a
Jeana-Clauda Junckera, ti jsou z toho vyřízení, protože vědí, že se
blíží jejich konec. V Evropě už to takhle dlouho nevydrží. Tito
papaláši, kteří si vymýšlejí každý den jiný nápad, musí odejít.

Nedávno jsme vtipkovali, že zakáží i chovat na farmě králíky a už na
ně došlo. Slyšel jsem, že domácí chov králíků má být Evropskou unií
zakázán, protože chudáci králíci. Pak přijdou na řadu kuřátka jako
roztomilí ptáčkové. Vegani si také myslí, že jsou nejspravedlivější na
světě. Stále se mluví o slušnosti, ale když si vezmeme například
protizemanovskou partu, tak ti mají ke slušnosti daleko, a to nejsem
příznivec Zemana. Dnes jsem viděl u nás státní poznávací značku
automobilu NNN 0000. Takže místní nově zvolení frajeři věnovali deset
tisíc korun z peněz daňových poplatníků, aby si koupili takové číslo.

Vraťme se k tématu amerických voleb. Změní se svět nějak po zvolení
Trumpa?

Svět by se změnil i bez vítězství Trumpa, mění se každou vteřinou. Jen
nikdo neví, kde skončí. Jako když vyhrál Obama, nebyl to konec světa.
Příznivci Clintonové neunesli porážku. Stejné je to i u nás. Když není
po jejich a někdo řekne, co se mu nelíbí, tak ho označí za xenofoba, i
když je třeba internacionalista. Nic dramatického se nestane, možná Ivanka
Trumpová chce být velvyslankyní, ale to se asi také nestane.

Mluví se o různých obavách po zvolení Donalda Trumpa. Z jeho výroků před
volbami, plánovaných kroků a radikálních řešení. Je tento strach
oprávněný?

Není. On by nebyl zvláštní důvod k obavám, ani kdyby vyhrála Clintonová.
Jsou stejně ve vleku. Americký prezident má o něco málo větší pravomoci
než český prezident, ale nejsou bezmezné. Pamatuji si, kdy neměli do práce
přijít úředníci, protože se nemohli dohodnout. Nakonec to těsně stihli,
ale u nás by to bylo nemyslitelné. U nás se to vždycky nějak zašmoulí.
Amerika přinesla šílený zákaz kouření, teď zase přináší legalizaci
marihuany. Ta se na nějaké diskotéce kouří uvnitř, ale s cigaretou musí
lidí ven. To jsou americké absurdity.

Jak se díváte na myšlenku, že zvolení Donalda Trumpa ukazuje snadnou
manipulativnost voličů. Je to tak? Mohou se dnes vyhrávat volby kvůli
nechuti vůči uprchlíkům, homosexuálům či dalším odlišnostem? Nebo byli
politici tak dlouho hluší ke skutečným potřebám lidí, a tak už toho
lidé mají dost?

Není to manipulativnost. Počkejme, co se bude dít v Evropě do roka a do dne,
kdy se v různých zemích konají různé volby a překvapení budou
následovat. Unie řeší šedivou veverku a hnědou veverku. Protože ale
neumí vyřešit, že tatínkové neplatí na děti, tak raději dají maminkám
naše peníze. To dlouho nevydrží a lidé se naštvou. Tam, kde stát má
přikazovat, nebo zařizovat, to nedělá a řeší, jestli děti mají jíst ve
školách tyčinky, nebo ne. Teď kvůli tomu krachují školní bufety.

Zpátky k Trumpovi. Jestli Donald Trump vypoví Pařížskou dohodu, bude pro
mě hrdinou. Pařížská dohoda je podvod tisíciletí, který spolkla celá
planeta. Kdo tohle vymyslel, byl geniální. Stovky miliard i bilionů dolarů
jdou do výmyslu, že ovlivníme teplotu planety o jeden či dva stupně.
Každý, kdo něco ví o čase, si uvědomuje, že na přírodu nemáme.
Nechováme se k ní dobře, to je pravda. Ale peníze na řepku a tyhle blbosti
jsou vyhozené. Někdo to prolobbuje a všichni trpí.

Proč podle vás Donald Trump vyhrál?

Vyhrál hlavně proto, že příznivci Clintonové a americká média
postupovali tak zjevně okatě, že se voliči zachovali obráceně. Bylo to
hodně podobné Brexitu. Volby jeden vyhraje a druhý ne. Podobně jako v tenise,
neexistuje nerozhodně. Počítat hlasy voličů navzdory americkému volebnímu
systému volitelů je ubohost. Tvrdit, že vlastně vyhrála Clintonová, je
úlitba úlitby a o ničem. Proč lidé nejsou schopni to přijmout? Já jsem
také nevolil Zemana, ale přijal jsem ho se vším kolem něj. Jediné, co s
tím budu dělat je, že příště budu volit někoho jiného, a v Americe
mají tuto možnost také. Pro Donalda Trumpa bude velký problém splnit, co
nasliboval. Už řekl, že zeď nebude po celé hranici s Mexikem možné
postavit. Navíc, po odříznutí by bylo San Diego vyřízené. Je to jako s
Ukrajinci v Česku. Co všechno by nebylo, kdybychom neměli ukrajinské
dělníky, byť načerno.

Ovlivní Trumpův přístup k uprchlíkům i přístup evropský? Jaký dopad
budou mít jeho názory na chování evropských států v Unii?

Myslím, že Angela Merkelová už s uprchlíky neví, co by. Obklíčila sama
sebe, vytrvala a neví, jak z toho ven. Už i z Německa je deportují. Mám
trochu strach, že může dojít k občanské válce, protože obě strany jsou
neústupné. Islám není náboženství, ale státní zřízení a představa
jejich integrace je v nejbližších letech nemožná. Až bude, už tu nebudeme.
Jsme velmi netrpěliví a je to teprve včera, co křesťané upálili Husa. Z
hlediska historie je to včera. A nejde o islám, ale o množství. Jarní
deštík malé rostlinky podpoří k růstu, ale když je krupobití, tak je to
zmydlí. Kdyby uprchlíci nebyli muslimové, ale třeba hinduisté, byl by to
skoro stejný problém. Kdyby se Číňané pohnuli fyzicky, tak Evropu ušlapou.

Logicky, Evropa také není tak veliká…

Hlavně nejsme schopni to zvládnout sebevětší porodností. Je to jedna ku
pěti, co tím chceme dokázat? Populace navíc stárne. U nás vytváříme
umělý problém báchorkami, že neuživíme důchodce. Chyba bude mezi bokem a
uchem, technologie postoupily, takže jeden pracovník musí uživit dvacet
důchodců. Stačí se podívat, jak se vyráběla auta před třiceti lety a
jak dnes. Produktivita televizí a čehokoliv jiného je větší. Takové
tvrzení je nesmysl, peníze se ztrácejí někde jinde a rozdělují se
neskutečným způsobem. Utrácejí se za nesmysly.

Jak média zvládala informovat o volbě lídra světové velmoci? Už během
sčítání hlasů zněla kritika například na Českou televizi, údajně je
výsledek překvapil.

Abychom České televizi nekřivdili… Je to těžké, protože ani soukromá
média nejsou politicky vyprofilovaná. V České republice neexistuje, abych si
přečetl politické komentáře opačných stran třeba Lidových novin proti
Hospodářským novinám. Novináři jsou na sebe milí. Česká televize má
ten problém, že se jmenuje veřejnoprávní a má vše vyvažovat, což je
těžký úkol sám o sobě. I redaktor je člověk a má svůj názor. Měl by
ho překonat a být objektivní, ale není to jednoduché. Veřejnoprávní
televize je na tom nejhůře. Jedni tvrdí, že je v ní moc Kalouska, druzí
zase, že straní ODS, nebo ČSSD. Těžko se dá zavděčit. Když nebude po
jejich, tak jsou všichni zaujatí, nebo na jedné straně. My se především v
našich názorech necháváme internetem příliš ovlivnit. Bojíme se mít
vlastní názor. Přemýšlení bolí, každý na něj nemá čas a všichni
mají dost starostí.

Spravedlnost je ten nejtěžší úkol na světě. Ministr spravedlnosti
prohlásil největší nesmysl, že zákony už nejsou pro laiky. Tak pro koho
tedy jsou? Pro koho ty zákony tedy píšou? Zákony mají sloužit lidem.
Stále jim vysvětluji, kolik dluhů už máme na pokutách a neumíme je
získat. Ale upravit zákon tak, abychom je dostali, to by nás ombudsmanka
zaškrtila a lidská práva by zaúpěla.

Majetní lidé na planetě mají stále více, zatímco chudí chudnou.
Pověstné nůžky se stále rozevírají. Kdo podle vás v dnešní politice
hledá opravdová řešení pro lidi?

Ono to má jeden háček. Dnes ukazuje statistika, že málo lidí ovládá
velké majetky. Je potřeba si však uvědomit, kolik lidí zaměstnávají. Oni
si sice oproti nám žijí v luxusu, ale padesát jogurtů ke snídani nesní
ani Babiš, ani Kellner. Oni nemohou svoje bohatství utratit pro osobní
potřebu, a tak ho chtějí investovat. Pak jsou zisky, které nepocházejí z
výroby, ale spekulací. Peníze už prakticky neexistují, jsou to jenom
čísla. Národní protidrogový koordinátor Jindřich Vobořil navrhuje, aby
se alkohol a cigarety nakupovaly pouze na platební karty. Do toho ho navezli
bezhotovostní podporovatelé. Kontrola a evidence obchodů, po tom touží.

Jak může stát, který neumí vyhodit lidi z cizí nemovitosti, řešit
takové věci. Místo, aby do domu vtrhla policie a vypráskala je, tak se s
nimi handrkuje. Bezmocný je i proti těm, kteří neplatí na své děti. Tak
ať raději zaplatí ostatní. Stejné je to nyní s bufety ve škole.
Vyhlášce neodpovídá šunka, ani sýr a nevědí si rady. Kdyby to raději
nechali být. Místo omezování řidičů by měli vytvořit reklamy a
vysvětlit, že blinkr je od toho, aby se zapínal a zrcátko, aby se do něj
koukalo. Je potřeba osvěty a vysvětlit, že před křižovatkou si mají
nechat místo na půl vozu, aby se mohli rozjet. Kde má měřit policie, tam si
měří ředitelství silnic a dálnic, dokonce úsekově.

Smutné příběhy mi lidé píší každý den. Například pán si pořídil
datovou schránku, ale daňové přiznání podal papírově, tak dostal pokutu.
Jiný mi píše, že obrázky na krabičkách cigaret považuje za poplašné
zprávy. To už by na autech měly být obrázky dopravních nehod a na alkoholu
obrázky jater. Žádný nápad není dost blbý, aby se nemohl zrealizovat.

Ještě odbočím. Nevím, co děláme v Organizaci spojených národů, když
děláme takový povyk kolem Číny. V Organizace spojených národů je
polovina totalitních režimů. To nám nevadí? To je divné.

V USA se konaly demonstrace a výtržnosti jako protesty proti Trumpovi. V
České republice také existují zarytí odpůrci Miloše Zemana. Domníváte
se, že by něco podobného mohlo nastat i u nás?

To není ani americká věc, já se nejvíce bojím německé věci. Díky
Haškovi a Švejkovi se u nás nikdy nic podobného nemůže stát. Ne, že
bychom se občas nepoprali, ale demonstrace a zapalování aut ve velkém, k
tomu máme daleko. Uvidíme, co se stane sedmnáctého listopadu. Zase odbočím
a přidám jednu pikantnost, soudruzi tento svátek nevybrali jako omezení pro
obchodní domy, a tak musí prodavačky do práce. Občané to vůbec nevědí.
Prodavačky půjdou do práce i na první máj, kdy mají být s rodinami a jít
do průvodu. Svátky vybrali podle systému, kterému nikdo neporozuměl.
Nakonec skončí prodej i o nedělích. Zatímco v Německu a Rakousku začne
být zase v neděli otevřeno, tak my se vracíme. Skoro bych až řekl, že ten
nápad pochází z Bruselu, ale on byl ještě před ním. Oni od toho
upouštějí, tak my to budeme zavádět.

Putin se nechal slyšet, že po zvolení Trumpa očekává zlepšení vztahů
Ruska s USA. Dojde k tomu?

Neumím říci, neznám poměry v nové administrativě. Do ledna nedojde k
ničemu, Trump ještě nemá pravomoc. Obama neudělá žádná zásadní
rozhodnutí. Stačí se podívat na jejich chování. Dokonce i Clintonová,
která prohru nesla těžko, neřekla, že Donald Trump nebude její prezident.
Já nevím, co se stalo, v Americe skousli skoro každého a až teď najednou,
jak je svět zblázněný… O nic nejde, volby jsou za čtyři roky, to je za
chvíli.

Choices:
- rozhořčení
- soucit
- jiná
- missing
- strach
- nenávist


Question:
Kader a Nurretin. To není milostný příběh: Uvázal jí oprátku a táhl ji
v Německu po asfaltce v autě, v němž seděl jejich malý syn

Omotal ženě kolem krku na prst tlusté lano, druhý konec přivázal k
tažnému zařízení auta a vláčel ji 250 metrů po asfaltové i dlážděné
silnici. Obrázek případu, který se stal v Německu, v obci Hameln v Dolním
Sasku. Jak píší německá média, šlo o německé občany kurdského původu,
patřící do dvou větších rodin.

Jak uvádí policie, za celým případem podle všeho stojí neshody ve vztahu.
„Každý ve městě je v šoku,“ uvedl pro německý server Local mluvčí
policie Thomas Wahmes. Čin byl podle něj velmi brutální. Osmadvacetiletá
žena Kader K. skončila v nemocnici s životem ohrožujícími zraněními.
Našel ji náhodný kolemjdoucí, který přivolal pomoc. Osmatřicetiletý
pachatel Nurretin B. se pak sám přihlásil policii, své motivy zatím
nesdělil. Hrůzné na celém činu je mimo jiné i to, že po celou dobu seděl
v autě i jejich syn, dvouletý Cude.

Původní text ZDE.

Případ zaujal také hnutí Islám v ČR nechceme, jež jej okomentovalo na
Facebooku. „Romeo a Julie, multikulti verze. Mohamed pro změnu nechal
roztrhnout židovku dvěma velbloudy. To se bude na UMPRUM líbit. Možná pan
rektor prohlásí zase něco o tom, že neměla provokovat,“ rýplo si hnutí.
Německo se podle něj rychle mění na islámskou džungli.

„Nebýt to tak blízko, můžeme si uvařit kafe, koupit dortík a se zájmem
sledovat jeho konec. Takhle zblízka je to ale spíš horor... Necháme politiky,
aby tyhle barbary nastěhovali i k nám?“ otázali se.

Celý příspěvek hnutí Islám v ČR nechceme:

Romeo a Julie, multikulti verze. Mohamed pro změnu nechal roztrhnout židovku
dvěma velbloudy. To se bude na UMPRUM líbit. Možná pan rektor prohlásí
zase něco o tom, že neměla provokovat.

Jak vám asi došlo, pochopitelně se jednalo o „neněmce“, jen Novinky to
jaksi „opomněly“ uvést. Německo se rychle mění na islámskou džungli.
Nebýt to tak blízko, můžeme si uvařit kafe, koupit dortík a se zájmem
sledovat jeho konec. Takhle zblízka je to ale spíš horor... Necháme politiky,
aby tyhle barbary nastěhovali i k nám?

Choices:
- rozhořčení
- soucit
- jiná
- missing
- strach
- nenávist


Question:
Já nic platit nebudu, ptejte se těch, co mě vykroužkovali, rozčílil se
senátor – poslanec – senátní kandidát Hlavatý

Úspěšný podnikatel Jiří Hlavatý se v roce 2014 stal senátorem za hnutí
ANO. Jenže v roce 2017 se nechal dobrovolně napsat na kandidátní listinu
hnutí ANO při volbách do Poslanecké sněmovny a byl zvolen. Není z toho
příliš nadšen. Preferenční hlas mu dalo takřka pět tisíc lidí a tím
ho vlastně moc nepotěšili, nikdy do Poslanecké sněmovny nechtěl. Tak se
teď rozhodl vrátit do Senátu.

Podnikatel Jiří Hlavatý se v roce 2014 stal senátorem za hnutí ANO Andreje
Babiše. A podle všeho jím plánoval být po celé šestileté období. Jenže
ve volbách do Poslanecké sněmovny se rozhodl podpořit hnutí ANO a nechal se
připsat na kandidátku do dolní paramentní komory. A co čert nechtěl,
voliči ho volili. Stal se tedy poslancem.

Jenže tím mu automaticky zanikl mandát senátora. Hlavatého to naštvalo.
Podle svých dřívějších vyjádření netušil, že mu mandát senátora
automaticky zanikne po zvolení poslancem. Netušil, že si nebude moct vybrat,
zda chce být členem dolní parlamentní komory či horní parlamentní komory.
Nemožnost si vybrat v něm prý dokonce vyvolala pocit, že znovu žijeme v
totalitě. Po svém zvolení poslancem byl nespokojen, ale postupem času se s
tím prý smířil.

Mezitím prezident Miloš Zeman vypsal nové volby do Senátu. Hlavatého musí
někdo nahradit. Ale podnikatel se po pár dnech rozmyslel a řekl si, že se
zkusí znovu vrátit do Senátu. Neměl by se ale podílet na nákladech na
volby, které vyvolal tím, že se dobrovolně nechal zapsat na kandidátní
listinu hnutí ANO do Poslanecké sněmovny? Tuto otázku položil Babišovu
senátorovi-poslanci server iHNed.cz. A dočkal se rázné odpovědi.

Celý článek naleznete zde

„Já jsem se nenechal zvolit poslancem, 4850 voličů mě vykroužkovalo. ...
Já nevím, co je na tom nelogického. Vy to rozporujete a jdete proti 4850
voličům, kteří mě vykroužkovali. Proti nim jdete. Jich se zeptejte, proč
mě vykroužkovali. A jich se zeptejte na to, jestli zaplatí náklady na
dodatečné volby. Ale ne mě. Rozumíte mi,“ vysvětloval poslanec, jenž
zjevně nechtěl být poslancem.

Hlavatý zdůraznil, že se nechal připsat do zadních pozic na kandidátní
listině a občané mu dali své preferenční hlasy. S čímž nepočítal,
takže odpovědnost za vypsání doplňovacích voleb nenese on, ale voliči,
kteří se rozhodli ho vykroužkovat na volitelné místo.

„Jsem slušný, čestný člověk, takže vám znova opakuji, že se musíte
zeptat těch 4850 voličů, kteří mě vykroužkovali. To byli oni, kdo
způsobili to, že teď budou doplňovací volby. Jinak si to nedovedu
vysvětlit,“ pokračoval.

„Chci prostě obhajovat mandát senátora. Podíval jsem se z okna, nebo já
nevím, co vám na to mám říct. Nic za tím, proboha, nehledejte. Není tam
žádná spekulace z mé strany.“

Choices:
- rozhořčení
- soucit
- jiná
- missing
- strach
- nenávist


Question:
Jindřich Šídlo vybarvil Babišovi Čapí hnízdo

Byly časy, kdy podvody a korupce nerozlučně patřily k české politice. V
té době se zrodil také projekt Čapího hnízda, s nímž nemá ministr
financí Andrej Babiš (ANO) nic společného. On tam jen chová zvířátka a v
minulosti tu vítal výkvět diplomatického sboru. Dnes s Čapím hnízdem
nemá majitel Agrofertu nic společného. Je jen očerňován.

Andrej Babiš (ANO) má problém. Jmenuje se Čapí hnízdo. Jen se tváří,
že vlastně žádný problém neexistuje protože se zrodil v době, kdy
ještě nechtěl vstoupit do politiky. Kdyby už v roce 2008 věděl, že bude
politikem, leccos by dělal jinak. Dnes toho média využívají a útočí na
něj. On se přitom jen chtěl postarat o zvířata a ukázat je dětem. Kauzu
firmy Čapí hnízdo okomentoval v pátečních Hospodářských novinách
Jindřich Šídlo.

„Co je nejdůležitější: Celá kauza Čapí hnízdo začala údajně v
době, kdy Andrej Babiš nebyl v politice, takže se nepočítá. Kdyby věděl,
že jednou bude v politice, postupoval by úplně jinak. Je ale třeba si
uvědomit, že o dotaci bůhvíkdo žádal v roce 2008, kdy byly podvody a
korupce v České republice úplně normální. Tedy těsně před tím než
Andrej Babiš, zajištěný a úspěšný muž, který nemá zapotřebí
přilepšovat si po tisícovkách, do politiky vstoupil, aby tuto situaci
změnil,“ napsal Šídlo.

Před tím, než Babiš do politiky vstoupil, by podobná kauza zřejmě
stačila k pádu ministra. Podívejme se na někdejší vládu premiéra Petra
Nečase, která dopadla, jak dopadla. Ve svých funkcích skončila celá řada
ministrů, které odvolal sám premiér a nakonec padl předseda vlády, jenž
byl spojován s údajným korupčním jednáním. Soud sice konstatoval, že
poslance podezřelé z korupčního jednání chrání indemnita, ale Nečas
stejně padl.

To se však stalo před tím, než Andrej Babiš vstoupil do politiky, aby ji
vyčistil. Vstoupil tam, na Čapím hnízdu pohostil výběr pražského
diplomatického sboru a teď tvrdí, že s firmou nemá nic společného. Jen se
nechává uklidnovat zvířátky z farmy, která proti sobě neintrikují.

Choices:
- rozhořčení
- soucit
- jiná
- missing
- strach
- nenávist


Question:
Migranti vědí, že v Evropě dostanou „astronomické částky“ a ženy
jsou tam „nahé“. Doteď viděli ženám jen jejich oči. Naše civilizace
je skutečně ohrožena, varuje profesor Pirk

ROZHOVOR Po teroristických útocích v Bruselu by měly evropské vojenské
síly vniknout na území Islámského státu a srovnat ho se zemí, prohlásil
uznávaný kardiochirurg profesor Jan Pirk. „Pokud se nevzpamatujeme,
evropská kultura, bohužel velice brzy, skončí. A nebude to poprvé, co
čelíme podobné hrozbě, vždyť jsme před pár sty lety Turky zastavili u
Vídně. A teď si z nás Turecko dělá srandu a dojnou krávu,“ řekl v
rozhovoru pro ParlamentníListy.cz přednosta Kardiocentra a Kliniky
kardiovaskulární chirurgie IKEMu.

Jaké důsledky budou mít podle vás teroristické útoky v Bruselu, sídle
Evropské unie a Severoatlantické aliance, pro Evropu a Českou republiku?

V jednom rozhovoru se mne nedávno ptali, jestli si myslím, že bude válka. A
já jsem říkal: nebude, protože už je. Tohle je svým způsobem
teroristická neboli partyzánská válka. To není nic jiného. Dělat
atentáty, vyhazovat pomocí výbušnin nevinné lidi do vzduchu je
teroristický způsob vedení války.

Myslíte si, že tato teroristická válka dojde až k nám? Máme se bát
podobných útoků, jaké už zažil New York, Londýn, Paříž, Brusel,
Istanbul?

Myslím si, že ne, protože pro islámské teroristy nejsme zajímavým cílem.
Nezapomínejme, že celá Česká republika je počtem obyvatel na úrovni
jednoho průměrného čínského města. A tam stačí jeden starosta. My
nejsme střed světa, nejsme hybná síla ve světě, takže nemyslím, že
bychom teroristům stáli za tu námahu, aby se tady angažovali, protože by to
nemělo ten dopad. Oni zcela určitě cílí na velmoci. Doufám, že jsem
správným prorokem.

Belgie je také malá země, i když jinak důležitá, protože tam je sídlo
Evropské unie i NATO.

Je to vlastně hlavní město Evropské unie. Proto nemyslím, že by teroristé
podobně cílili na nás.

Myslíte si, že Evropa, která žije od druhé světové války v podstatě v
klidu a míru, je připravena čelit brutálním teroristickým útokům?

Doufám, že tyto atentáty už zatřásly vedením Evropské unie a že se
evropští politici konečně probudí. Já jsem lékař, nejsem pro žádné
vraždění lidí, ale jsem přesvědčen, že by měly vzniknout evropské
ozbrojené síly a vniknout na území ovládaná Islámským státem a
Islámský stát vykořenit a zlikvidovat. Na hrubý pytel hrubá záplata. Po
tom, co se teď odehrálo v Bruselu, by tam prostě měla vtrhnout silná
armáda spojených evropských a amerických sil, zlikvidovat to tam a udělat z
toho poušť.

Souvisí podle vás terorismus se současnou migrační krizí, jak někteří
odpůrci migrace tvrdí, nebo by tu byl i bez ní, ostatně jako předtím?

Nemůže to být částečně i vina evropských politiků, že arabské
komunity ponechaly samy sobě, nesnažily se je integrovat do místní
společnosti, nebo jsou to podle vás lidé tak odlišné kultury a hodnot, že
se prostě naší civilizaci nedokáží přizpůsobit?

Stará se někdo o to, jestli se tady Vietnamci integrovali? Říká jim někdo:
Vietnamci, měli byste dělat to nebo ono? Když přijdu někam za lepším
životem, musím počítat s tím, že já přijmu kulturu té země, a ne že
mne někdo bude prosit a vytvářet mi podmínky, abych se mohl přizpůsobit.
Oni sem přišli kvůli něčemu, úplně jiná je situace s americkými
černochy ve Spojených státech amerických, protože oni tam byli odvlečeni
násilím. To je něco úplně jiného. Ale třeba Vietnamci, stejně jako
Ukrajinci, přišli také někam s vidinou spokojenějšího života a sami pro
to něco udělali. Nikdo jim nedával berličku, aby jim vytvářel vhodné
podmínky. Oni se sami snažili, podmínky si vytvořili a jsou úplně
integrováni do naší společnosti. Ale v Evropě jsou dvě generace muslimů,
kteří toho nebyli za několik desítek let schopny. A teď sem přicházejí
ilegálně lidé ze stejných zemí, těžko lze očekávat, že to dopadne
lépe.

Takže podle vás je muslimská víra a kultura natolik odlišná, že
neumožňuje, aby tito migranti bez problémů splynuli s evropskou populací a
přijali naše pravidla?

Něco jiného je, když k nám přišli křesťané ze Sýrie nebo Iráku. U
nich předpokládám, že jsou nám mnohem blíž a že se dokáží integrovat.
Ale muslimové nám ukázali, že to nedokázali ani za dvě generace.

Když je zdejší kultura i způsob života pro ně tak odlišný a v podstatě
nepřijatelný, proč sem podle vás jdou a nesnaží se zůstat v prostředí,
které je jim bližší? V jiných arabských zemích, Turecku apod.

Těch příčin je celá řada. Za prvé vědí, že dostanou z jejich pohledu
astronomické částky peněz, aby tady mohli žít. A druhý důvod, kterému
se lidi smějí, ale u mladých mužů ho vidím jako docela reálnou věc, je,
že sem jdou kvůli ženám. Matematicky je to jednoduché: když v zemích, kde
je povoleno mnohoženství, mají staří a bohatí muži čtyři ženy, tak na
ty mladé se nedostane. A když jim někdo řekne, že v Evropě je spousta
děvčat, navíc, když je vidí v normálním oblečení, mají pocit, že jsou
nahé, protože doteď viděli ženám jenom oči, tak to také není
zanedbatelný faktor. Nakonec silvestrovské události v Německu to dokázaly.

Myslíte si, že je příchodem tak početné muslimské komunity, která
proudí v posledních letech a měsících do Evropy, ohrožena evropská
civilizace?

Bezpochyby. Pokud se nevzpamatujeme, tak evropská kultura, bohužel velice brzy,
skončí. A nebude to poprvé, co čelíme takové hrozbě, vždyť jsme před
pár sty lety Turky zastavili až u Vídně. A teď si z nás Turecko dělá
srandu a dojnou krávu.

Takže si nemyslíte, že by nás Turecko zachránilo před další migrační
vlnou, jak doufá Evropská unie po podepsání dohody o vracení uprchlíků s
Tureckem?

Ale vždyť musíme za jednoho vráceného jednoho přijmout. To nepovažuji za
řešení. Navíc za jakou to bude cenu. Mělo to být za tři miliardy pro
Turecko a dnes už chtějí šest miliard a požadavky budou pokračovat.
Představte si, že se zruší vízová povinnost pro Turecko: už dnes je
Německo plné Turků, kolik jich pak okamžitě přiletí po zrušení vízové
povinnosti do Evropy? Jsem přesvědčen o tom, že naše civilizace je
skutečně vážně ohrožena.

Shodujete se tedy s lidmi, kteří tvrdí, že naše doba nápadně připomíná
chvíle před pádem Římské říše?

To já říkám už pětadvacet let.

Myslíte si, že je této katastrofě pro naši civilizaci ještě možné
zabránit, nebo je už podle vás pozdě?

Jsem přesvědčen, že ano, protože jsem o tom nedávno vedl diskusi s
monsignorem Tomášem Holubem, který teď bude vysvěcen na plzeňského
biskupa. On má také podobný názor, ale říkal, a tím mi dal naději, že
přes to všechno se křesťanství v klášterech udrželo. Je tedy možné,
že evropská civilizace bude převálcována, ale že v klášterech se její
hodnoty uchovají.

To nejsou příliš optimistické vyhlídky.

Ne, nejsou. Je to strašné. Ale když byly svrženy bomby na Hirošimu,
zahynuly tisíce nevinných lidí, ale válka se zkrátila o dva tři roky,
čímž se zachránily miliony životů, protože jinak by se Japonci nevzdali,
bojovali by a padlo by několik milionů spojenců. Bylo to strašlivé
řešení, ale na druhé straně ušetřilo víc lidských životů. Ale přes
ten pesimismus, protože pro optimismus nemám velký důvod, přeju lidem, aby
si užili velikonoční svátky se svými rodinami, aby si odpočinuli a
přišli na jiné myšlenky.

Choices:
- rozhořčení
- soucit
- jiná
- missing
- strach
- nenávist


Question:
Podvod s volbami v Německu. Výsledky voleb byly jeden den dopředu
naprogramované

... výsledky voleb byly už jeden den dopředu naprogramované. Je to možné,
nebo není?

Škoda cokoliv k tomuto dodávat. Aspoň obyvatelé EU vidí, jak z nich
dělají hloupé ovce. Podívat se můžete níže.

Zdroj: prvopodstata.com

Choices:
- rozhořčení
- soucit
- jiná
- missing
- strach
- nenávist


Question:
Španělská ministryně obvinila Rusko z „propagandy o Katalánsku“

Španělská vláda je přesvědčena, že „propaganda“ o katalánské krizi
se na internetu šířila z území Ruska a Venezuely, avšak neví, kdo za tím
stojí. V pondělí to prohlásila španělská ministryně obrany María
Dolores de Cospedalová.

„Ve Španělsku dnes víme, že mnohé akce se uskutečňovaly z ruského
území. Pro tuto chvíli je to ve stádiu analýzy — nelze zjistit, z jakých
organizací a nelze s jistotou říct, že se jedná o ruskou vládu," řekla
Cospedalová novinářům v Bruselu, když odpovídala na otázku o „ruské
internetové propagandě" o Katalánsku. Vystoupení ministryně živě vysílal
web Evropské komise. Cospedalová dodala, že se část informací rovněž
šířila z venezuelského území.

Cospedalová prohlásila, že „pro řešení problému" je nutné „o tom
hovořit veřejně". „Je důležité, abychom věděli, že existují určité
organizace, jež mohou být vládními nebo soukromými, které se snaží
zasahovat do národní politiky, které se snaží způsobit újmu a vytvořit
nestabilní situaci v Evropě. Musíme o tom otevřeně prohlásit, aby to
věděla veřejnost a abychom s tím bojovali. Informování veřejnosti je
prvním krokem. Již byl učiněn," řekla Cospedalová.

Ruské velvyslanectví ve Španělsku ve svém prohlášení odsoudilo tvrzení
španělských médií o „ruské ruce v Katalánsku".

Choices:
- rozhořčení
- soucit
- jiná
- missing
- strach
- nenávist


Question:
V Radě obvinili Washington a MMF z genocidy na Ukrajině

Poslanec Nejvyšší rady Jevhen Murajev prohlásil, že na Ukrajině dochází
ke „genocidě“, poněvadž Kyjev se radí ohledně přijetí zákonů s
Mezinárodním měnovým fondem. Poslanec o tom promluvil v éteru pořadu
Ukrajinský formát v televizi NewsOne.

Podle jeho názoru nesmí Kyjev žádat o rady USA a MMF. Překonání vzniklé
situace, míní Murajev, potřebuje práci velkého kolektivu za účasti
příslušných expertů, a nikoli „hesel a povídek politiků".

„Když se zákony přijímají po poradě se „strýčkem Samem" nebo s MMF,
dochází pak v naší zemi ke genocidě. Radíme se ale s příslušnými
experty. Přejeme si, aby nedocházelo k právním kolizím, což odpovídá
všem ostatním platným zákonům," prohlásil Murajev.

Co považuje za „genocidu," poslanec nevysvětlil.

Murajev je znám ostrou kritikou nynější kyjevské moci. Nedávno mluvil
například o tom, že Ukrajina obětovala svoji suverenitu zahraničním
sponzorům, tvrdil, že zrušení hospodářských vztahů s Ruskem udělá ze
země fakticky agrární stát, a obvinil vládu, že pro ni je důležitější
vyhovět takovým geopolitickým hráčům jako USA, než nést odpovědnost
vůči vlastnímu lidu.

Choices:
- rozhořčení
- soucit
- jiná
- missing
- strach
- nenávist


Question:
Miloš Zeman si skutečně brutálně podal Hillary Clintonovou: Když
neuspokojila manžela, neuspokojí ani USA...

Prezident Miloš Zeman dnes končí svou další třídenní cestu po
Moravskoslezském kraji. Jako při každé krajské návštěvě, nešetřil ani
tentokrát různými bonmoty a prohlášeními, která budou v příštích
dnech rezonovat v části české společnosti. Velmi specifickým způsobem se
Miloš Zeman vyjádřil také na adresu americké prezidentské kandidátky
Hillary Clintonové.

Při návštěvě Orlové v Moravskoslezském kraji se prezident Miloš Zeman
vyjádřil i k nadcházejícím americkým volbám. Demokratka Hillary
Clintonová by z jeho slov radost rozhodně neměla. „Žena, která
nedokázala uspokojit manžela, nedokáže uspokojit ani Ameriku,“ řekl ve
čtvrtek Zeman obyvatelům Orlové. Jako první o tom informoval Blesk. Miloš
Zeman si vypůjčil slova republikánského kandidáta Donalda Trumpa. Ten svá
slova pronesl, aby všem Američanům připomněl milostnou aféru exprezidenta
Billa Clintona s Monikou Lewinskou.

Trump se takto sžíravě vyjádřil na adresu své politické rivalky na
sociální síti Twitter a ačkoli svůj výrok brzy smazal, řada lidí si ho
stačila všimnout a rozšířit ho.

Prezidentské volby v USA se blíží mílovými kroky. 8. listopad je za rohem.
Právě v ten den voliči v USA rozhodnou o tom, zda Baracka Obamu v Oválně
pracovně nahradí Hillary Clintonová, nebo Donald Trump. Ačkoli se delší
dobu zdálo, že má Clintonová vítězství v kapse, v posledních dnech už
si nemůže být tak jistá. Dosud nerozhodnutí voliči váhají, zda mají
podpořit ženu, kterou prošetřuje FBI. Nemluvě o tom, že Trumpa ani
Clintonovou mnoho Američanů vůbec nemusí a prezidentskou volbu berou jako
volbu mezi zlem a ještě horším zlem.

Choices:
- rozhořčení
- soucit
- jiná
- missing
- strach
- nenávist


Question:
Další pochybnosti v teroristickém útoku v Bruselu. Falešné plastové
dítě a krizový manekýn Bellin

Jelikož mě pár lidí bombarduje komentáři, že se nemám posmívat
basketbalistovi Sebastienu Bellinovi, který hrál i za Prostějov, a byl
údajně těžce zraněn na nohou při bruselském výbuchu na letišti, tak
přidávám jedno pěkné video, kde je vidět různé nesrovnalosti.

Video nazývá Bellina "Mr. Leg", "pan Noha", jelikož při události figuroval
evidentně jako "krizový herec přes nohy".

Tyto důkazy vás přesvědčí, že bruselské útoky jsou opět uměle
vytvořené tajnými službami k vyvolání strachu

V médiích se objevily jeho tři snímky, ve dvou scenériích. Typické pro
všechny tři je, že ostatní lidé na snímku jeví o něj a jeho zranění
pozoruhodný nezájem. Mezi snímky si herec zřejmě přeběhl (asi po svých)
na jiné stanoviště, a dal dobrý pozor, aby nezašpinil podlahu od krve -
nikde žádná stopa. A také jeho nohy se výrazně prodloužily.

Na prvním stanovišti, na zřejmě dříve pořízeném snímku, má herec
zřejmě "zraněné" obě nohy, ale obě vypadají funkční (levá pokrčená)
i v normální délce. Nikde žádná krev. Kolem přechází podivně
nezúčastněná osoba..

Na dalších dvou snímcích leží basketbalista na jiném stanovišti, u zdi.
Mezitím mu zřejmě nasadili "protetické kalhoty" s nefunkčníma
nepřirozeně dlouhýma nohama vyvrácenýma do stran a umazali okolí červenou
barvou. Levá, na předchozím snímku funkční noha, je nyní v tratolišti
krve. Kolem není vidět žádné poškození způsobené výbuchem. Lidé kolem
jsou opět naprosto nezúčastnění.

Video porovnává délku jeho nohou na normální fotce a fotce na letišti, viz
níže.

A na závěr, jeho rodina v USA provozuje firmu Keemotion, která se věnuje
automatickému/trikovému natáčení filmů a videí pro hry i jiné účely.

Krizový herec na bruselském letišti nese plastové dítě

Zdroj: 1, 2

Komentáře:

Choices:
- rozhořčení
- soucit
- jiná
- missing
- strach
- nenávist


Question:
S Pelikánem počítám, uvedl Babiš. A co Stropnický, Šlechtová nebo Ťok?

Premiér Andrej Babiš (ANO) se bude snažit zrychlit jednání o vládě.
Prezidenta Miloše Zemana chce o dalším vývoji vyjednávání o sestavení
svého druhého kabinetu informovat v závěru března, píše ČTK.

Babiš novinářům po schůzce s předsedou Asociace samostatných odborů ČR
Bohumírem Dufkem řekl, že na příští čtvrtek chystá ANO další
jednání s ČSSD. Spekulace o možných změnách ministrů komentovat nechtěl,
pouze uvedl, že nadále počítá s ministrem spravedlnosti Robertem Pelikánem
(ANO).

Babiš řekl, že sociální demokraté na úvodní schůzce obou stran po
nedávném sjezdu ČSSD přišli s deseti programovými okruhy, následně ale
předložili návrh úprav programového prohlášení kabinetu, který je
výrazně rozsáhlejší. „Do prohlášení nám dopsali věci, které v těch
okruzích nebyly. Musíme s nimi teď jednat, hned na začátku si říct, co
nepřichází do úvahy a co můžeme diskutovat,“ uvedl. „Jednání bude
příští čtvrtek,“ dodal.

Zeman ve čtvrtek v TV Barrandov zmínil, že z pomalého posunu vyjednávání
je nepatrně nervózní. Podle Babiše to možná pramení z toho, že nemá
všechny informace, protože ANO nehlásí všechny termíny jednání
expertních týmů médiím. „Předpokládám, že se s ním setkám nějak
koncem března, že ho budu informovat, jak to ve skutečnosti je,“
konstatoval Babiš. Dodal, že se Zemanem se domluvil na schůzkách jednou
měsíčně.

Dohodu o vládě by chtěl mít dřív než v červnu, o kterém hovořil Zeman.
„Mě to samozřejmě unavuje, my bychom chtěli už dělat věci podle
programu, máme strašně moc nápadů,“ uvedl. Připustil, že není
ideální, když kabinet nemá důvěru Sněmovny. Zmínil zároveň, že v
Evropě existují země, kde vláda ani o důvěru žádat nemusí.

Babiš nechtěl komentovat spekulace o tom, kdo ze současných ministrů by v
dalším kabinetu nemusel být. Počítá nicméně s Pelikánem, který
několikrát hovořil o svém možném konci. „Já s ním mluvil, já osobně
s ním počítám,“ uvedl. Jména ministryně obrany Karly Šlechtové (za ANO),
ministra dopravy Dana Ťoka (za ANO) a ministra zahraničí Martina
Stropnického (ANO) komentovat nechtěl.

Choices:
- rozhořčení
- soucit
- jiná
- missing
- strach
- nenávist


Question:
Pokud je to pravda, nastane šok. Rozdělení ČSFR v roce 1992 je zřejmě
neplatné!

Přátelé, vypadá to, že žijeme v neexistujících republikách a že
všechno, co politici napáchali od takzvaného rozdělení v roce 1992 je
neplatné. Česká a Slovenská Federativní republika fakticky nikdy nezanikla,
protože, cituji:

Federální shromáždění České a Slovenské Federativní Republiky se
usneslo na tomto ústavním zákoně:

ČL. 1

(1) V referendu mohou být předloženy občanům České a Slovenské
Federativní Republiky k rozhodnutí zásadní otázky formy státoprávního
uspořádání České a Slovenské Federativní Republiky.

(2) O návrhu na vystoupení České republiky nebo Slovenské republiky z
České a Slovenské Federativní Republiky lze rozhodnout jen referendem.

Konec citace.

Pokud referendum neproběhlo, rozdělení bylo nezákonné a existence ČSFR
trvá, nejsme tudíž členy EU, nejsme členy NATO.

Co vy na to? Je to úmysl nebo bordel? Co já na to? Nic. (ZDE)

327

ÚSTAVNÍ ZÁKON

ze dne 18. července 1991

o referendu

Federální shromáždění České a Slovenské Federativní Republiky se
usneslo na tomto ústavním zákoně:

ČL. 1

(1) V referendu mohou být předloženy občanům České a Slovenské
Federativní Republiky k rozhodnutí zásadní otázky formy státoprávního
uspořádání České a Slovenské Federativní Republiky.

(2) O návrhu na vystoupení České republiky nebo Slovenské republiky z
České a Slovenské Federativní Republiky lze rozhodnout jen referendem.

(3) Hlasovací právo má v České republice každý, kdo je oprávněn volit
do České národní rady. Hlasovací právo má ve Slovenské republice každý,
kdo je oprávněn volit do Slovenské národní rady.

ČL. 2

Referendum vyhlašuje prezident České a Slovenské Federativní Republiky
oznámením ve Sbírce zákonů.

ČL. 3

(1) Prezident České a Slovenské Federativní Republiky vyhlásí referendum
současně v obou republikách, navrhne-li mu to Federální shromáždění po
vyjádření České národní rady a Slovenské národní rady, a to do 15 dnů
od doručení návrhu.

(2) Prezident České a Slovenské Federativní Republiky vyhlásí referendum
podle čl. 1 odst. 2 v České republice na návrh České národní rady a ve
Slovenské republice na návrh Slovenské národní rady, a to do 15 dnů od
doručení návrhu.

(3) Prezident České a Slovenské Federativní Republiky může ve lhůtě
podle odstavců 1 a 2 odmítnout návrh na vyhlášení referenda, jestliže
navržené otázky, které mají být v referendu předloženy, nejsou
jednoznačné nebo srozumitelné. V takovém případě návrh s připomínkami
vrátí příslušnému zákonodárnému sboru. Pokud tento zákonodárný sbor
na původních otázkách trvá, prezident České a Slovenské Federativní
Republiky referendum vyhlásí do 15 dnů od opětovného doručení návrhu.

(4) Referendum se vykoná do 90 dnů ode dne, kdy prezident České a Slovenské
Federativní Republiky obdržel návrh podle odstavce 1 , 2 nebo 3 .

ČL. 4

Referendum podle tohoto ústavního zákona lze konat nejpozději pět měsíců
před uplynutím volebního období Federálního shromáždění a národních
rad.

ČL. 5

(1) Návrh předložený v referendu podle čl. 3 odst. 1 je přijat, vyslovila-li
se pro něj nadpoloviční většina oprávněných voličů v každé z
republik.

(2) Návrh předložený v referendu podle čl. 3 odst. 2 je přijat, vyslovila-li
se pro něj nadpoloviční většina oprávněných voličů republiky.

(3) Rozhodnutí přijaté v referendu provedeném podle ustanovení čl. 3 odst.
1 vyhlašuje předsednictvo Federálního shromáždění ve Sbírce zákonů
obdobně jako zákony Federálního shromáždění; rozhodnutí přijaté v
referendu provedeném podle ustanovení čl. 3 odst. 2 vyhlašují
předsednictva národních rad republik ve Sbírce zákonů obdobně jako
zákony národních rad.

(4) Ústavní soud České a Slovenské Federativní Republiky přezkoumá na
žádost předsednictva Federálního shromáždění nebo předsednictva
národních rad ústavnost postupu referenda před vyhlášením jeho výsledku.

(5) Referendum vykonané podle tohoto zákona se může o stejné otázce
opakovat nejdříve za 5 let.

ČL. 6

(1) Výsledek referenda vyhlášeného podle čl. 1 odst. 1 má závaznost
ústavního zákona.

(2) Je-li návrh podle čl. 1 odst. 2 přijat alespoň v jedné z republik,
zanikne Česká a Slovenská Federativní Republika uplynutím jednoho roku od
vyhlášení výsledku referenda; její působnost přechází na Českou
republiku a Slovenskou republiku, jimž pak přísluší plný výkon státní
svrchovanosti.

(3) Ústavní zákon Federálního shromáždění upraví přechod majetku z
vlastnictví České a Slovenské Federativní Republiky na Českou republiku a
Slovenskou republiku. Stejně tak upraví státní finanční aktiva a pasiva
České a Slovenské Federativní Republiky, měnové rezervy, hmotné
federální rezervy a majetek České a Slovenské Federativní Republiky
nacházející se mimo její území.

ČL. 7

Zákon Federálního shromáždění stanoví způsob provádění referenda.

ČL. 8

1. Ústavní zákon č. 143/1968 Sb., o československé federaci, ve znění
pozdějších ústavních zákonů, se doplňuje takto:

a) v článku 41 se za slova "a k jejich změně," vkládají slova "k přijetí
návrhu na vyhlášení referenda, ",

b) v článku 58 odst. 1 se za slovo "federace," vkládají slova "usnášet se
o návrhu na vyhlášení referenda, ".

2. Ústavní zákon č. 100/1960 Sb., Ústava České a Slovenské Federativní
Republiky, ve znění pozdějších ústavních zákonů, se doplňuje takto:

v článku 2 odst. 2 se tečka za slovem "voleny" nahrazuje čárkou a na konci
se doplňují slova "a lidovým hlasováním (referendem). ".

ČL. 9

Tento ústavní zákon nabývá účinnosti dnem vyhlášení.

Havel v. r.

Dubček v. r.

Čalfa v. r.

Komentáře:

Choices:
- rozhořčení
- soucit
- jiná
- missing
- strach
- nenávist


Question:
Mají v hlavách pravěk! Martin Koller bez obalu hodnotí situaci v Evropě

Teroristické útoky v Bruselu jsou ukázkou praktického multikulturalismu,
píše den po jejich provedení vojenský analytik Martin Koller. Podrobně
rozebírá rizika dalších úderů, popisuje, kde teroristé mohou brát
zbraně, a nabízí řešení, jak se bránit.

Pokud se chceme zabývat včerejšími islámskými teroristickými útoky v
Bruselu, musíme si položit několik otázek, počínaje úvahou na téma, kdo
a v čí prospěch provádí teroristické útoky v Evropě a jaká jsou
opatření k zastavení islámského terorismu. Dále se musíme zabývat
názory a reakcemi politiků a různých odborníků v českých médiích,
protože z nich lze vyvodit, jaká budou reálná opatření na ochranu obyvatel
Evropy i obyvatel naší země.

Kdo?

Zde by stačilo jedno slovo, a to muslimové. Takový přístup by byl ovšem
jednoduchý. Každý muslim není terorista. Nicméně každý muslim je povinen
vyznávat islám a vycházet z jeho učení, jež je definováno především v
koránu, ale rovněž v různých takzvaných hadísách mimo korán. Kdo má
zájem seznámit se blíže s koránem a islámem, měl by si přečíst
brožuru Šaría pro nemuslimy od amerického profesora Billa Warnera, která
vyšla v Brně. (Lze ji získat na besedách Úsvitu a Bloku proti islámu s
občany po celé republice.) Nejedná se o nějakou omezenou propagandu ve stylu
ČT, ale krátkou, přehledně zpracovanou historii, a především
prokazatelnou statistiku ilustrativně dokazující agresivitu islámu jako
ideologie od počátků do současnosti.

Celá historická praxe od doby vyhnání budoucího proroka Mohameda z Mekky je
dokladem agresivity islámu a jeho vyznavačů vůči všem jiným vírám a
bezvěrcům. Jedním ze základů islámu je islámské právo šaría, které
je povinen dodržovat každý muslim. Podle tří rozhodnutí evropských soudů
je právo šaría neslučitelné s evropským zákonodárstvím a Listinou
základních lidských práv a svobod. Každý vyznavač šaríe je tedy
nebezpečným porušovatelem evropských zákonů a nemá v Evropě co dělat.

Z výše uvedeného vyplývá, že každý muslim sice není násilník a
terorista, ale potenciální násilník a terorista. A zde vyvstává zásadní
otázka. Kdo z vás by si vzal domů nebo do rodiny člověka, který je
potenciálním vrahem, teroristou, pedofilem...? Myslím, že něco takového by
odmítla naprostá většina duševně zdravých lidí, včetně reprezentantů
politických neziskovek a Strany zelených, kteří si udělali z podpory
islámské invaze do Evropy ideologický pilíř a politický program. Výjimku
by mohli tvořit pouze nepočetní přesvědčení fanatici dobra za každou
cenu, kteří ovšem zpravidla končí špatně a mezi současnými politiky a
ideology se vyskytují v zanedbatelném počtu.

Korán vyzývá opakovaně k vraždění nevěřících, šaría je
neslučitelná s evropským právem a civilizací, islám a jeho vyznavači byli
po celou dobu svojí existence nepřátelští k Evropě. Pro muslimy jsou
normální dvanáctileté nevěsty a jeden z takzvaných uprchlíků nedávno
znásilnil v Německu desetiletého chlapce. Takže praktický islám a šaría
znamenají násilí a sexuální úchylnost. Islámský stát v Evropě by byl
rájem násilníků a pedofilů. Možná i proto někteří reprezentanti
samozvaných evropských elit tak nadšeně podporují islamizaci Evropy. Na tom
žádné teoretizování imámů o láskyplnosti a slitovnosti islámu nic
nezmění. Pro život je důležitá praxe, nikoli intelektuálské žvanění o
pravdě a lásce.

I křesťané se ve středověku zvěrsky vraždili a oháněli se při tom
Biblí, která káže lásku. Jenže civilizace pokročila, v Evropě je
středověk dávno minulostí a pedofilie je v civilizovaných zemích trestný
čin. S výjimkou Breivika, který ovšem vraždil rovněž ve vztahu k islámu,
jsou všechny velké a vražedné teroristické útoky ve světě za posledních
deset dvacet let dílem muslimů.

Od zoufale mlžících politiků a různých odborníků posloucháme v
médiích po teroristických útocích a projevech násilné agresivity a
sexuální zvrhlosti muslimů stále dokola stejné bláboly na téma, že
všichni muslimové nejsou špatní a nemůžeme kvůli teroristům nenávidět
všechny muslimy. Otázkou je, zda máme taková tvrzení považovat za projev
pouhé hlouposti, nebo cílené propagandy snažící se dále podporovat
politiku islamizace Evropy.

Současný salafistický a wahhábistický islám, produkt ideologů takzvaného
Muslimského bratrstva, se stal oficiální ideologií západní větve islámu
(též Saúdské Arábie). Tato ideologie začíná kdesi v Afghánistánu a na
územích Ujgurů v Číně, pokračuje přes Pákistán (s výjimkou Íránu a
části Iráku) až po západní břehy Afriky, především kolem pobřeží
Středozemního moře. Oblast kolem Středozemního moře se 150 miliony
muslimů by měla být v rámci programu EuroMed (Lisabonská smlouva) prakticky
začleněna do EU! Asijská větev islámu z různých důvodů salafismu
většinou ještě nepropadla.

Z hlediska každého jednotlivého vyznavače je salafismus závazná doktrína,
která řídí jeho život 24 hodin denně – začíná od brzkého rána
účastí na několika modlitbách, pokračuje přes způsob stravování,
oblékání a chování na veřejnosti i doma a končí takovými detaily, jako
je utírání si zadku výhradně levou rukou. Přitom se muslimové neustále
vzájemně kontrolují, kritizují a udávají v mešitách. Je to systém
absolutní kontroly života, sen všech, kteří se snaží zotročit celé
národy. Nelze se divit jejich snaze islamizovat svobodomyslnou Evropu
myslících občanů.

Salafismus je fanatická a agresivní forma islámu, která jej změnila z
vyznání víry na nenávistnou násilnou ideologii silně podobnou německému
nacismu. Je to stejně nenávistná ideologie, přesvědčení o vlastní
nadřazenosti vůči všem ostatním, tendence k vraždění, agresi a
zotročování druhých a bez velké nadsázky můžeme mluvit o protievropském
rasismu. Donedávna tvořily poměrně účinnou hráz proti šíření
salafismu autoritativní vojenské režimy v Iráku, Libyi a Sýrii, které byly
zničeny především americkou agresí a islámskými teroristy placenými ze
Saúdské Arábie.

Kdyby se někdo zeptal evropských vůdců a jejich českých přisluhovačů
propagujících multikulturní islamizaci Evropy, zda chtějí v Evropě obnovit
německý nacismus, určitě by všichni zuřivě odporovali. Přesvědčeného
nacistu by si nikdo z nich domů nevzal. Ale miliony salafistických muslimů,
jejichž ideologie je ohledně vztahu k ostatním lidem s nacismem téměř
totožná, zvou do Evropy. A ještě se nám beze studu snaží tvrdit, že
většina těchto salafistických muslimů jsou hodní lidé a neměli bychom je
nenávidět, jestliže jejich reprezentanti páchají teroristické útoky.

Prvním krokem tohoto negativního islamizujícího vývoje byla válka
islámských teroristů sponzorovaná ze Saúdské Arábie s vojenskou a
mediální podporou USA i předchůdce EU proti pokrokové vládě v
Afghánistánu podporované tehdejším Sovětským svazem. K zásadní změně
došlo rovněž v Turecku, kde armáda dlouhodobě garantovala civilizovaný
vývoj a bránila posílení pozice islámských extremistů. Poté, co se
vedení země chopil klan kolem prezidenta Erdogana, kterého kdysi CIA
označila za nebezpečného teroristu, byla turecká armáda postupně zbavena
politické moci a dochází k islamizaci země.

Salafismus navíc vyznává především mladší generace muslimů, která má
sice v rukou počítače a mobily, ale v hlavách středověk, ne-li pravěk.
Starší a vzdělanější muslimové až na výjimky do Evropy netáhnou, z
bohatých zemí už vůbec ne. Naprostá většina muslimů přicházejících v
současnosti do Evropy jsou salafisté, přičemž islámští kazatelé a
aktivisté podporovaní ze Saúdské Arábie obracejí k salafismu postupně
stále větší počet muslimů, jejichž rodiče přišli do Evropy v prvních
dekádách po druhé světové válce, někteří dokonce za prací. I zde
vidíme generační problém v negativní formě.

Terorismus jako akční formu salafismu podporují (až na nepočetné starší
ideology a kazatele) právě mladí muslimové. Tento trend se samozřejmě bude
zhoršovat. Civilizovanější starší generace muslimů bude postupně
vymírat a její vliv slábnout. Pole ovládnou salafisté. Představa, že se
salafisté v Evropě zcivilizují, je stejně hloupá jako představa, že z
německých nacistů by se v roce 1946 stali přesvědčení demokraté a
ochránci Židů. Jejich počty se výrazně navýší invazí současných
ilegálů, z nichž naprostou většinu tvoří opět mladí salafisté,
případně i migrací dalších milionů legalizovaných smlouvami s Tureckem.
Více než 70 % z nich tvoří sexuálně neukojení mladí muži prosáklí
nenávistnou ideologií. Už to samo vytváří základ agrese.

Samozřejmě, nemusíme nenávidět všechny muslimy v Evropě, ale nikdo nemá
právo nás nutit s nimi žít, přesněji řečeno, je živit v Evropě a
vracet se do středověkého primitivismu. Ať si žijí doma po svém. My jim
nic nedlužíme. Základem bezpečnosti je prevence. Samozvané elity v EU však
pracují doslova proti prevenci a muslimské zločiny v Evropě se snaží
zatajovat. Můžeme bez nadsázky konstatovat, že podporují muslimské
násilí vůči Evropanům. Rostoucí počet kriminálních činů, agrese,
sexuálních a teroristických útoků a v neposlední řadě nárůst
antisemitismu v Evropě je evidentně v přímé souvislosti s masivní migrací
muslimů do Evropy v posledních dekádách.

Teroristické útoky a rostoucí počet násilných a dalších kriminálních
činů v Evropě (v Německu nárůst o 500 000 za rok 2015) jsou evidentně
dílem muslimů a ty budoucí můžeme rovněž očekávat od muslimů. Mimo to
v Německu již řadu let pracují kriminální gangy z islámských zemí
severní Afriky v rámci multikulturního obohacení zajišťovaného
politickým vedením EU a Německa.

Podle ředitele německé kontrarozvědky je každý stý migrant terorista
připravený zabíjet. Ostatní muslimové jsou většinou potenciální
teroristé. Jejich agresivita vzroste zvláště poté, co zjistí, že v
Evropě nedostanou zadarmo vilu s bílými služebnicemi a možností se
doživotně bezpracně povalovat a šířit islám za peníze druhých. I ti,
kteří přicházeli s představou pouhého bezpracného života a nenásilného
šíření islámu cestou předávání genetických informací zaostalým
Evropankám, se ve zklamaném vzteku stanou nadšenými pomocníky
organizovaných teroristů z Islámského státu a dalších teroristických
skupin.

Většinu z nich nelze zaměstnat, ani kdyby pracovat chtěli. V naprosté
většině neznají jazyk, někteří jsou negramotní, většina má ve
srovnání s Evropany neúplné základní vzdělání. Náklady na
zcivilizování jednoho takového ekonomického přírůstku do podoby pracovní
použitelnosti vyčíslili v Německu v přepočtu na 12 milionů korun. Jejich
společenská pozice v Evropě, a především v Německu se bude nahony
vzdalovat jejich představám o tom, že se na ně někdo těší a čeká je
bezpracný blahobyt při šíření islámu.

Na otázku kdo, můžeme odpovědět, že teroristé v Evropě jsou a budou
muslimové.

Kde?

I zde bychom mohli odpovědět jednou větou. V zemi, kde existuje početná
paralelní uzavřená muslimská komunita připomínající domorodý kmen.
Mluvit u salafistických muslimů o společnosti, nebo dokonce kultuře nemá
smysl. Nanejvýš o kultuře sociálního parazitování, nenávisti a agrese.
Terorismus (jako forma politického nátlaku) zaměřený v důsledku
především proti bezbranným civilistům potřebuje základnu a podporu. To v
plné míře platí o islámském terorismu v Evropě. Podle oficiálních
informací zmizelo v Německu kolem 300 000 ilegálů. Pokud nevyrazili do
Švédska, které se stalo královstvím rasistického multikulturalismu a
sociálního parazitování, zcela se ztratili z kontroly a pravděpodobně
žijí v islámské komunitě v Německu.

Už to je dokladem faktu, že muslimská komunita je pro policii a tajné
služby prakticky neproniknutelná. Kdyby se jednalo o desítky lidí, ale
statisíce? Můžeme tedy mluvit o naprostém zhroucení systému německé
vnitřní bezpečnosti. Ve Francii a Belgii je situace podobná. Teroristu
Abdeslama a jeho komplice žijící v muslimské komunitě v Bruselu objevila
belgická policie náhodou.

V Německu se objevily pomatené snahy rozptylovat ilegály do vesnic, a tak
zabránit jejich soustředění do velkých komunit ve městech. Něco takového
se pokoušeli naši komunisté provádět v šedesátých letech s cikány
přiváženými za Slovenska do českých zemí. Samozřejmě to nefungovalo. Na
vesnici se všichni znají a cizinci jsou pod stálou kontrolou. Za pár let se,
až na výjimky, sami soustředili ve městech a vytvořili uzavřenou komunitu
ovládající celé činžovní domy. Menšiny, zvláště rasově, nábožensky
nebo ideologicky odlišné od majoritního obyvatelstva, mají tendenci se
sdružovat do uzavřených komunit kdekoli.

Typickou ukázkou je současný Londýn (známé jsou čínské, pákistánské
i jiné oblasti), ale rovněž Paříž, a dokonce i slavná města v USA,
kolébce ideologie multikulturalismu. Jsou tam v podstatě oddělené čtvrti
bílých a barevných. Pokud se do domu nebo čtvrti domků nastěhuje barevná
rodina s odlišnými zvyky a chováním, dochází k poklesu cen nemovitostí a
běloši se začínají stěhovat jinam. Je zajímavé, že k tomuto efektu,
který by multikulturalisté označili za rasismus a xenofobii, obvykle
nedochází ve vztahu mezi Evropany a Asiaty. V praxi nevládne multikulturní
láska ani mezi Afričany a Araby, zvláště v případě, že Afričané jsou
křesťané. Tyto vztahy jsou vidět dokonce i v oficiálně multikulturní
americké armádě. S muslimy – bez ohledu na jejich etnický původ –
nechce žít nikdo.

Můžeme tedy konstatovat, že základnou islámského terorismu jsou samovolně
se vytvářející početné a uzavřené muslimské komunity v evropských
městech. Ty vznikají všude, kam muslimové přijdou. Nesmíme přitom
zapomínat, že přicházející jsou v převážné většině salafisté.
Jedinou možností je proto zabránit příchodu muslimů, a tím vytvoření
islámských komunit. Rozptylování tento problém pouze odsune nanejvýš o
několik let.

Proč a v čí prospěch?

Zde musíme odlišit dlouhodobé a krátkodobé důvody a rovněž formy
činnosti vedoucí k útokům islámských teroristů v Evropě a odkud
přichází podpora. Z dlouhodobého hlediska je to především šíření
islámu, nejlépe pomocí strachu a teroru. Ale jsou i méně agresivní
způsoby. Zde se setkáváme s korupcí politiků, médií a pracovníků
státní správy a bezpečnostních složek islámskými aktivisty pomocí
financí posílaných systémem havala z islámských zemí a rovněž penězi z
organizovaného zločinu, především obchodu s drogami, lidmi a šedé
ekonomiky.

Ke korupci poslouží i finance poskytované státem různým multikulturním
neziskovkám a muslimským náboženským obcím, což například u nás
naštěstí dosud není možné. Zkorumpovaní politici a mediální pracovníci
za podpory neziskovek prosazují další islamizaci, která vede k vytváření
početných paralelních muslimských komunit, které tvoří základnu
terorismu.

Omezenost většiny jeho salafistických vyznavačů však vede k hledání
rychlé cesty. Tou jsou teroristické útoky. Islamistických teroristických
organizací jsou desítky a neexistuje jednotné velení. Mohou provádět
útoky zcela nepřehledně. Oblíbená představa evropských politiků a
mediálních expertů, že teroristé jsou jen v Islámském státě v Sýrii a
Iráku, jen ukazuje omezenost těchto euroexpertů.

Kdo má z terorismu prospěch, poskytuje mu podporu, vesměs neoficiální. Zde
musíme odlišit přímou, nepřímou a nezamýšlenou podporu terorismu.
Přímou podporu poskytují Saúdská Arábie, Turecko a další země
ovládané agresivními formami islámu. Nepřímou podporu poskytují státy
jako například Maroko, které do Evropy vyváží svoje kriminálníky. Ti
tvoří rovněž uzavřené komunity kapsářů a zlodějů a nedaří se je
vracet domů. V řadě případů posílají domů peníze, čímž vlastně
podporují ekonomiku svojí země. Někteří nakradou za měsíc až 30 000 eur.
Mnozí z nich tím tvoří schopnou a akční součást komunity.

V souvislosti s terorismem nemůžeme pominout ani širší zájmy typu
oslabení a destabilizace Evropy. To vyhovuje především USA z hlediska
prosazení transatlantické smlouvy TTIP, případně ovládnutí Evropy
zmítané nepokoji cestou vojenské pomoci.

Každý, kdo v současnosti podporuje islámskou invazi do Evropy, podporuje
salafistický islám se všemi bezpečnostními důsledky. Jakékoli důvody a
výmluvy jsou jen zakrýváním faktu. Je to stejný zločin, jako byla podpora
německého nacismu.

Hlavní cíl a prospěch hledají v teroristických útocích šiřitelé
islámu, ale přiživují se na něm i jiné zájmy.

Jak?

V podstatě se jedná o způsoby ilegálního působení a formu útoků.
Islámští teroristé nevymysleli nic nového a využívají osvědčené
taktiky protifašistických partyzánů za druhé světové války v Evropě,
kterou vylepšili Mao Ce-tung a Ho Či Min v Asii. Vedla k ostudné porážce
americké armády ve Vietnamu a rovněž k porážce sovětských
intervenčních vojsk v Afghánistánu.V Evropě většinou chybí rozsáhlé
lesní masivy, jaké slouží k úkrytu v Asii. Dále je zde chladná zima,
která výrazně znepříjemňuje dlouhodobý pobyt v terénu, zvláště
nenavyklým Afričanům. V arabských zemích je většina terénu plochá a
přehledná. Proto se islámští teroristé logicky stahují do měst.
Efektivně v nich však mohou působit pouze v případě, že existuje
základna ve formě početné a uzavřené muslimské komunity. Ta je zásobuje,
ubytovává, poskytuje jim finance, krytí, právnickou pomoc, zdravotnické
ošetření, zajišťuje vozidla a legální doklady, pomáhá při výrobě
výbušnin atd. Teroristé odtud mohou vyrážet jako z pevnosti.

Teroristé jsou ve většině případů napojeni na islámskou narkomafii. K
přesvědčování svých pomocníků používají kromě jiných forem nátlaku
i drogy. Zároveň je třeba dodat, že drogy z islámských zemí zabijí
každý rok tolik Evropanů a dalším zničí životy, že o takovém výsledku
se teroristům s kalašnikovy a trhavinami ani nesní. To jsou mnohdy jen tupí
pěšáci.

Útoky jsou zpravidla prováděny proti neozbrojenému civilnímu obyvatelstvu v
místech jeho soustředění. Ideální jsou z tohoto hlediska dopravní
prostředky, jejich terminály, prostory pro zábavu a sport, kde dochází k
velké koncentraci lidí. V dopravních prostředcích se navíc kumuluje
účinek zbraní a trhavin s havárií vozidla nebo pádem letadla. Další
formou útoku je použití jedů nebo chemických či biologických zbraní jak
proti lidem přímo, tak například zamořením vodovodních řadů.

V neposlední řadě můžeme jmenovat útoky na energetické systémy,
především rozvody plynu a elektřiny. Méně viditelné a vražedné jsou
kyberteroristické útoky, Vzhledem k tomu, že evropská civilizace je až
patologicky závislá na internetu, nejsou takové útoky ničím složitým.

Čím?

Klasickou výzbrojí teroristů jsou pěchotní zbraně a trhaviny. Oblíbenou
zbraní teroristů jsou automatické pušky, protože jsou přesné, mají
velký dostřel a značnou účinnost v cíli. Může je s úspěchem používat
i necvičená osoba. Pro dobré a efektivní ovládání pistole je třeba
určitá úroveň výcviku a praxe. Jednoznačně vede automat Kalašnikova AK-47.
Podle dosažitelných údajů jich bylo ve světě vyrobeno kolem 100 milionů.
Je tedy nejpočetnější a nejdostupnější zbraní. Pro přenášení ve
městě je sice poněkud rozměrný, ale taška nebo kufr takovou lapálii
odstraní. Značná část těchto zbraní se nalézá bez kontroly v
islámských zemích. Ve válce zmizela většina výzbroje libyjské armády. V
Iráku má každá rodina i několik kalašnikovů.

Představa, že se podaří zabránit transferu ilegálních zbraní po Evropě
je doslova dětinská. Rozhodně není řešením zabavování legálních
zbraní bezúhonným a civilizovaným Evropanům. Ti je naopak budou potřebovat
na svoji obranu před teroristy.

Zdrojů zbraní je i v Evropě dostatek. Především jsou zde kvanta zbraní v
rukách kosovských teroristů, kteří s pomocí USA a EU vytvořili islámskou
enklávu na Balkáně a stali se tak oficiálními politickými reprezentanty. O
tom, že Kosovo je základnou islámského organizovaného zločinu,
především obchodu s drogami, nikdo z odborníků nepochybuje. Pravděpodobně
proto dostává každý rok miliardy eur jako podporu z Bruselu.

Dalším zdrojem ilegálních zbraní je Ukrajina. Už před občanskou válkou
tam kvetl obchod s ilegálními zbraněmi, částečně rozkradenými z
armádních skladů. A oligarchové rovněž musí z něčeho žít a platit
svoje fašistické prapory. Navíc pohraniční kontroly mezi EU a Ukrajinou
byly výrazně oslabeny. V neposlední řadě je nevyčerpatelným zdrojem
zbraní celý Blízký a Střední východ. Po otevření hranic s Tureckem se
mohou do civilizované Evropy přímo valit. Stačí se podívat na počet
kamionů, ale i osobních aut s německými poznávacími značkami,
směřujících z Turecka do Evropy již v současnosti. V takovém provozu pár
desítek, stovek i tisíců zbraní lehce unikne kontrole.

Podobná situace jako se zbraněmi je i v trhavinách. Ty lze navíc podle
dosažitelných návodů vyrábět i z dostupných zdrojů. V nejhorším
případě poslouží plynové láhve nebo benzín.

Pokud teroristé získají v některé zemi základnu, jejich vyzbrojení
představuje minimální problém.

Evropská a reálná opatření na ochranu Evropy a Evropanů

Účinný boj proti partyzánským asymetrickým útokům ve městě je krajně
obtížný. Teroristé se ukrývají v muslimské komunitě a využívají při
útocích momentu překvapení, což postihnout včas je obtížné. Mohou
využívat všemožné prostředky, které jim poskytuje evropská technika a
civilizace. Jestliže udeří na několika místech naráz, policie situaci
nezvládne organizačně ani z hlediska nasaditelných počtů, zvláště v
ucpaných ulicích velkoměst.

Pro tajné služby je téměř vyloučené pronikat do kmenových společenství,
kde se všichni znají a mnohdy jsou příbuzní. Volně se pohybují po městě
a mohou se soustřeďovat a udeřit tam, kde zrovna nejsou žádní policisté a
vojáci. Mají dostatek času k pozorování a vyhodnocování situace k
přípravě útoku, zvláště pokud budou žít jako ubozí uprchlíci ze
sociální podpory.

Zde by byla potřeba bdělých a ozbrojených občanů, kteří by mohli sami a
včas zasáhnout. Mohu jen opět připomenout program Stráže obrany státu,
připravovaný Úsvitem ve spolupráci s apolitickou iniciativou ČS vojáci v
záloze. Budou v něm vítáni všichni civilizovaní vlastenci, muži i ženy.
Součástí budou i základní informace pro obyvatelstvo z hlediska chování v
krizových situacích.

Pochodující vojáci a policisté na ulicích jsou jen divadelní stafáž bez
velkého účinku, která má přesvědčit voliče, že se politici zajímají
o jejich bezpečnost. Ani islámští teroristé nejsou tak blbí, aby útočili
těsně po úspěšném útoku, když se všude rojí vojáci a policisté.

Primárním faktorem úspěšné obrany je prevence. Jenže ta je v EU ve vztahu
s islámskému terorismu doslova zakázaná, počínaje snahou o pravdivé
informování veřejnosti. Místo toho chrlí většina médií prolhanou
propagandu, podporující islamizaci, nebo v rámci politické korektnosti se
důležité informace zamlčují.

Kriminalizace názorů Martina Konvičky a pomlouvačné tažení politiků a
médií vůči Bloku proti islámu jsou ve světle teroristických útoků
ubohé, možno říci, doslova směšné. V praxi ukazují, jaký je zájem
většiny české politické reprezentace na ochraně občanů proti
islámskému terorismu. Ten může udeřit dnes, nebo za několik let, až si
vytvoří základnu. Je to jen otázka času. Základem prevence je nepustit
teroristy do Evropy a evropských zemí a znemožnit vytvoření početné
muslimské komunity jako základny terorismu.

Jednou z možností posílení bezpečnosti je angažovanost občanů. Je třeba
mít otevřené oči a upozorňovat na výskyt podezřelých individuí; ale
rovněž upozorňovat na snahy vydělávat na transportech migrantů nebo
stavbou ubytoven pro ně za německé peníze. Merkelovské Německo je schopné
si zničit ekonomiku i sociální systém placením milionů sociálních
parazitů, ale není schopné je ubytovat. Proto porostou tlaky na jejich
ubytování v okolních zemích bez ohledu na jejich obyvatele a bezpečnostní
dopady.

Základem změny a zvýšení bezpečnosti obyvatel Evropy i naší země je
odstranění politiků, kteří podporují islamizaci, neplní svoji základní
povinnost ochrany života, zdraví a majetku občanů a evropských
civilizačních hodnot v době nepřátelské invaze. Pamatujte si to ve
volbách, volte vlastenecké strany, neseďte doma nebo v hospodě a věnujte
čtvrthodinku svého času pro civilizovanou, bezpečnou budoucnost svoji,
svých rodin a přátel.

Čtvrthodinka pro budoucnost!

Je třeba se nebát, nenechat se řídit jako tupé stádo na porážce
televizí, používat vlastní mozek a vzít osud do vlastních rukou.
Vlastenectví není extremismus, obrana proti islámskému terorismu není
xenofobie!

Choices:
- rozhořčení
- soucit
- jiná
- missing
- strach
- nenávist


Question:
Miroslav Polreich: Lhali jste, ČT i politici. Jména známe. A čekáte, že
teď se pojede dál? Trump není vzpoura bílého muže, ale člověka

Jak se změní svět po nástupu Donalda Trumpa do Bílého domu? Řadu otázek,
které od jeho zvolení řeší nejrůznější experti, pro ParlamentníListy.cz
rozebírá jeden z nejpovolanějších expertů u nás, dlouholetý
zpravodajský důstojník, diplomat a bezpečnostní analytik Miroslav Polreich.
Pozastavuje se nejen nad situací v USA, zásadní prý je i dění u nás, kdy
nám řada médií lhala a manipulovala ve prospěch Clintonové.

Uplynul přesně týden od vyhlášení výsledků prezidentských voleb ve
Spojených státech. Vy jste tam léta působil jako zpravodajský důstojník…

Než se soustředím na vaše relevantní otázky, které nakonec jsou
předmětem mnohého současného uvažování expertů a komentátorů „po
bitvě“, chtěl bych upozornit na fakt, že jak se uvádí, 90 procent všech
předpovědí favorizovalo paní Clinton. To nebyl výsledek analýzy ani
věcného rozboru, ale politické tendence. Chcete-li manipulace. Co s tím.
Převléknou se kabáty jako v případě vítězství pana Clintona –
kterého naši neocons, kteří byli proti demokratům, označili pomocí BIS
dokonce za agenta KGB, školeného v Praze –, či Obamy, a budeme spokojeni
dál? Na jedné straně ať si tento problém řeší Amerika, ale i my jsme
byli předmětem manipulace, a to vedené tím nejsprostším způsobem.
Vynechávám naši kavárnu či stoupence neocons, ale co naši politici,
komentátoři a hlavně zaměření veřejnoprávní TV. Víme přesně, o kom
mluvím a není je třeba jmenovat. To se jen tak zase přejde? A lidem se bude
lhát dál? Uvedu jen jeden a velmi závažný příklad, o kterém se kupodivu
vůbec nepíše.

Náš přední státní představitel (třetí v řadě) pan Hamáček hrubým,
spíš sprostým způsobem napadal kandidáta Trumpa s ohlasem dokonce v
anglickém tisku. Neomluvil se. Nerezignoval, což by v jeho pozici měl. Není
soukromou osobou. Ale okamžitě znovu zaútočil, tentokráte na prezidenta
Zemana, snad hlavně proto, že byl jedním z mála, kdo přišel k jinému
závěru, a to, že bude vítězem Trump a jeho volbu nyní přivítal.
Hamáček, pokud by byl alespoň trochu gramotný, tak by se omluvil a Zemanovu
úvahu by veřejně ocenil. Nestalo se tak. Naopak, mediálně se uvedl, že
Zeman by se měl omluvit americkému velvyslanci, protože ho neviděl 28.
října na Hradě a také to veřejně uvedl. A pan velvyslanec tam ve
skutečnosti byl. Našli se o tom dokonce fotky, jak se někde v davu krčí.
Dle diplomatického protokolu a vzhledem k závažnosti události, tam vlastně
nebyl. Jinak by jako velvyslanec přední a spřátelené mocnosti musel
přijít k panu prezidentovi a blahopřát, jak je zvykem a jak jiní to také
tak udělali. On však neuznal za vhodné zdůraznit hodnotu našeho svátku.
Jak je vidět, tento velvyslanec není na svém místě. Ale o něj nám nejde.
To jistě nová americká administrativa snadno vyřeší. Pan Hamáček se
připojil s nadšením k častým a nekonečným relacím tisku a televizi,
označujícím prezidenta za lháře s povinností se americkému velvyslanci (skrytému
v davu) omluvit. Takže kampaň proti prezidentu jede dál. Nebylo by načase
projednat celou věc ve vládě, či alespoň v sociální demokracii, když to
tak aktivně rozviřuje, a tuto tendenci zastavit?

Tím jsem se dostal k podstatě věci. Naše média včetně různých
analytiků projevila absolutní neprofesionalitu. Je to dobrý a oprávněný
důvod, aby si hledali vhodnější práci. Je tu i jiná šance – zalézt do
kanálu. Jen pár dnů po volbách média a veřejnoprávní TV nám však v
dlouhých diskusích a rozumování představují ty stejné nekvalifikované
tváře. Já jsem, jak je vidět mylně, předpokládal, že politické či
programové vedení již dávno odstoupilo. Nebudu jmenovat ty komentátory z
tisku i TV. Všichni je známe. Je to ostuda a svědectví manipulace a krize
naší demokracie a svobody tisku. Přemýšlejme, dnes dosud jinou šanci
nemáme.

Ne všichni však propagovali vítězství Clintonové. Byl jsem v panelu na
předvolební besedě v Evropském domě EU v Jungmannově ulici v Praze. I zde
byl proveden rozbor prezidentských kandidátů na základě faktů. U Trumpa
hlavně se zaměřením na rozbor stanovisek jeho poradců. Přítomná
studentka (Filipa – příslovečné jméno) poté iniciativně zorganizovala
tajnou volbu všech přítomných. Zde je výsledek: 2 pro Clintovou, 1 se
neúčastnil, a všichni ostatní v sále na základě politického rozboru
hlasovali pro Trumpa. Co s tím, páni analytici? Hlavně nepřipusťte mezi
sebe kvalifikované lidi. Dosud se jim to, pane premiére, daří.

Donald Trump, k překvapení mnohých, vyhrál. Co od něho lze po nástupu do
úřadu očekávat? Bude skutečně tak razantní, jak sliboval v kampani? A v
čem se jeho způsob výkonu funkce bude nejmarkantněji lišit od toho, kdyby
vyhrála Hillary Clintonová?

Co očekávat? Samozřejmě neočekávané. Protože naše česká společnost
je nastavena dosti servilním způsobem vůči té komplikované Americe, která
vyžaduje urychlené řešení. Mým osobním zadáním nyní je obhajovat
Ameriku. Tu moji, jak jsem ji poznal v šedesátých letech a později v letech
devadesátých, kdy hledala cestu ke spolupráci a pomohla likvidovat
bipolární svět. Ne aby se stal unipolárním pod vedením USA, ale
globalizovaným pod vědomím globální odpovědnosti. Zde je opět nová
šance i naděje. Nebude to snadné, ale jsou cesty, jak i my k tomu můžeme
přispět. Zeman jistě, ale možná i Zaorálek, mají dobře nakročeno.
Nebude to snadné. Na své straně mají mezinárodní právo, ale i závazky
včetně Washingtonské smlouvy NATO. Doporučuji přečíst Chartu NATO, kterou
jsme vydali. Nakonec i generál Petr Pavel, jak jsem si ověřil, má kapacitu
proniknout do podstaty poslání a smyslu NATO a to ne ocitovat jediný náš
závazek z článku 1, ale plnit ho.

Kdyby vyhrála Hillary? Promiňte, nevyhrála. Nemusím odpovídat, je to přeci
jenom žena a vyžaduje respekt. Jen snad, že minulost nebývá vždy dobrým
doporučením pro novou cestu.

Někteří prezentují Donalda Trumpa jako „poslední vzpouru bílého muže“,
či poslední tón „klasické“ politiky dvacátého století. Lze to tímto
způsobem popsat? Co jeho úspěchu nejvíce pomohlo?

Trump není vzpoura „bílého muže“ – je to vzpoura muže. Nebo raději
– je to vzpoura člověka, a to je nesnadné poslání. Vzpomeňme na
Dostojevského. Vždyť jeho celoživotním posláním bylo „hledat člověka
v člověku“. Tím jsem se vrátil dokonce před dvacáté století.

Co Trumpovi nejvíce pomohlo? Chcete opět klasika, ale toho nebudu jmenovat.
Americká, ale i naše, společnost je těhotná a nutně vyžaduje změnu.
Není to snadná cesta a to zvláště, když má přijít z prostředí
republikánské strany. Ale jiné východisko není, protože před námi stojí
problémy společenské, bezpečnostní, a dokonce existenční, abych to
zjednodušil, a ty nejsou řešitelné jedinou mocností. K tomu Trump
potřebuje Rusko, Čínu a čistou hlavu, a – jak doufá Zbigniew Brzezinski
– alespoň být v týmu. Jinou šanci nemá.

V moderní historii se občas stávalo, že politici, kteří uspěli v USA
následně „strhli“ řadu světových politiků, kteří se jimi inspirovali.
V osmdesátých letech Ronald Reagan, o dekádu později Bill Clinton…
Zažijeme podle vás něco podobného nyní s Donaldem Trumpem? V čem
konkrétně by byla či naopak nebyla taková inspirace přínosná?

Myslím, že máte pravdu. Proto americké volby se stejně tak týkají nás a
nemůžeme být pasivní, ale spoluúčastni na formování nového
směřování společnosti jako takové. Prozatím se nám to moc nepovedlo.
Snad směr, který ukazovalo Pražské jaro, ale aktivity jednoznačně
zaměřené proti Americe v devadesátých letech, do kterých byl vmanévrován
„hochy“ kolem Hradu i Václav Havel („Američané jsou zrádci –
nechtějí nás do NATO“) vstoupí nejenom do naší historie jako výkřik
neodpovědnosti. Stál ale i mnoho obětí a včetně amerických.

Naše „nezávislá“ diplomacie byla velice aktivní v šedesátých letech a
přispěla k řešení několika krizových situací, aby se na druhé straně
vinou nízké inteligence a odpovědnosti v letech devadesátých trestuhodně
podepsala na mezinárodním dění.

Michael Žantovský ještě před sečtením výsledků na svém Twitteru napsal,
že „svět, který jsme znali, skončil“. Je to jenom rétorika poražených,
nebo můžeme být skutečně na prahu zásadní proměny světa? A co se vůbec
dá od Trumpa očekávat ve světové politice?

Nechci hodnotit motiv Žantovského, ale snad cítí či uvědomuje si, zcela
správně, že svět se mění. Není asi sám a tito dřívější „hoši“
Hradu jsou sami na rozcestí. Je na nás i jim pomoci hledat cestu a nenechat je
se vrátit do sfér nenávisti a hledání nepřítele jen proto, že necítí
po porážce dostatek síly nalézt cestu k novému směřování.

Trump ve světové politice? To se brzy dozvíme po prvém setkání velkých.
Bohudík v dobrém slova smyslu nemá ani on ani jiní moc na výběr.
Očekávání však by mělo být jen pozitivní.

Od odpůrců Trumpa můžeme slyšet, že bude oslabovat NATO, že se
soustředí hlavně na vnitropolitické věci, Evropa zůstane sama a těžko
bude čelit ruským hrozbám. Mají tyto obavy reálný základ? Měli bychom se
začít obávat toho, že dojde k oslabení NATO?

Je velmi překvapivé, že jediný výstup našich komentátorů je závěr, že
USA – pokud nebudou podporovat NATO a tím oslabí bezpečnost jejich členů
– je veden k tomu, že musíme začít zbrojit, alespoň na ta příslovečná
2 %. Nu, do roku 2025 jen do 1,4 %, ale do 2030 k danému cíli. Nikoho
nenapadlo, že výdaje na zbrojení se určují a stanoví stavem
bezpečnostního prostředí a celkové situace. Pokud bychom se řídili
zásadami Washingtonské smlouvy, tak by naopak závěry a výstupy mohly mít
zcela opačný trend. A ten by se naopak měl odvíjet od nové politiky
spolupráce. Copak to je k nepochopení? Takže nejde o oslabení NATO, ale
pracovat pro vytvoření podmínek pro reálný bezpečný svět. Vždyť dle
Kissingera, a dnes i Brzezinského, NATO je organizace bezpečnostní, a ne
minulé bipolární doby „jak by si postkomunistické státy, dnes členové
NATO, přály“. Tito staří pánové (93 a 88), by mohli být zdrojem
poučení.

O Trumpovi jeho odpůrci říkali, že přenechá Evropu vlivu Ruska.
Důležitý bude rovněž jeho postoj k Číně. Jaké proměny vztahů těchto
tří supervelmocí můžeme očekávat? Domluví se mezi sebou a Evropa bude v
podílu na rozhodování mimo hru?

Ruské hrozby či raději „agresivní Rusko“ se snadno vysvětlí i bez
ruské propagandy. Stačí se podívat, jak se rozpadala tato poslední
koloniální říše. Žádné statisíce mrtvých jako v Alžíru, milióny ve
Vietnamu a potoky krve anglickým přičiněním. Je nutno opakovat Jelcinovo
„vezměte si tolik moci, co unesete“ a buďme přáteli?

Pozor, nezapomeňme na „anexi“ Krymu. Stačilo by se snad odvolat opět na
toho Zemana: „Krym byl ruský, je ruský a bude ruský.“ Někomu se to
nepozdává, třeba těm dřívějším kolonizátorům z EU, snad proto, že
Krym byl odejmut od Ruska rozhodnutím komunistické strany a to je stále síla
a autorita, přes jejíž rozhodnutí „nejede vlak“ (neplatí to dobré
lidovecké, co bylo ukradeno musí být vráceno). Anebo raději, jak se už i
stává, vzpomenout si, že opravdu byly doby před Kateřínou, kdy Krym
patřil k Řecku, Osmanům, Tatarům a komu ještě. Pozor, těmto mudrcům
však již nejde o Krym. Oni vidí Aljašku, Texas a Kalifornii. Prostě svět
se musí „rozesr…t“ a pak jsou doma. Pozor na ně. Myslím, že jsem se
vyjádřil dost jasně.

Jak se podle vás bude Donald Trump stavět ke krizím, které zdědí po
prezidentu Obamovi? Co na základě jeho dosavadních výroků čekat ve vztahu
k Sýrii a Ukrajině? Objevují se analýzy, že ho bude zajímat především
domácí politika a ke všemu se bude stavět coby obchodník a spočítá si,
že Ukrajina nic USA nepřináší…

Jedná se o vážné krizové oblasti. Ukrajina, ta dnešní, vznikla na Majdanu
pod fašistickými černorudými vlajkami, symboly vraždění za II. světové
války. Ukrajinské tam byly asi dvě. Ano je to velký problém, ale předně
ukrajinský, ale i ruský, protože je to velmi nejisté zázemí v jejich
bezprostředním sousedství. Zde je nutno respektovat určitý ruský zájem.
Vzpomeňme na americký přístup ke karibské krizi a ruské raketové
základně na Kubě. Myslím, že Američané to jsou proto schopni pochopit. A
povedou i nás k uklidnění a zbytečnosti bránit letecky Pobaltí. Tam však
máme i my skutečné problémy ve stále fungujících SS divizí z doby
fašistického Německa, které tam chráníme.

Myslím ale, že nyní nebrání nic tomu, aby tento problém byl chápan
nadále USA i RF souladně.

Jak se podle vás budou se situací vyrovnávat české a světové elity,
které do poslední chvíle před Donaldem Trumpem varovaly?

To je jejich problém. Já jsem je nikdy za elity nepovažoval. Nestarám se.
Ony mají dostatek servility a přizpůsobivosti. Nemějme péči.

Na některých místech Spojenýc států se demonstruje, davy lidí vykřikují,
že Trump není jejich prezident, v Kalifornii dokonce hořely popelnice…
Přitom dříve to prý v USA chodilo jinak, lidé nakonec uznali prezidenta,
přestože ho nevolili. Nakolik může dojít k zahlazení příkopů
vykopaných kampaní? Je na místě srovnání, že to připomíná situaci
během i po české prezidentské kampani 2013?

Srovnání se opravdu nabízí. Ale hledejme i v tom pozitivní prvky. Vždyť
každá společnost je rozdělena ovšem dle jiných kategorií. Ta naše, v
Rakousku, Maďarsku, Anglii a jinde mají mnoho společného. Je ve stavu
odpovědnosti a inteligenci, která nás k ní vede. Ano je to problém náš, i
prezidentské kampaně a vidíme nesnadnost jejího doznívání.

Je vždy snadnější hledat nepřítele ba dokonce ho vytvářet, než se
rovnat s kvalifikovaným a schopným sousedem. Není to jen vnitropolitická
záležitost. Funguje to i v mezinárodních vztazích.

Premiér Bohuslav Sobotka uvedl, že Trump vsadil na agresivní populismus (nikoli
už pak v oficiálním blahopřání), jeho tajemník pro EU Tomáš Prouza byl
ještě ostřejší. Podle něho se nenávist a populismu stává účinným
programem i za oceánem. Co k tomu říci?

Má předcházející odpověď charakterizuje populismus trochu jinak, než
nám ho předsouvá pan Prouza. V novém pojetí se však jedná o práci,
která je v hledání nových vizí, trpělivosti a hlavně odpovědnosti k
sobě sama. Nehledejme náhradní termíny. Život sám určuje priority.

Největšími poraženými jsou dle mnohých analytiků americká média a
výzkumné agentury, které stále favorizovaly Clintonovou. Deník New York
Times týden před volbami zveřejnil údaj, že Clintonová má 84 procentní
šanci na vítězství, zatímto Trump jen 16 procent. Všechny tyto odhady se
brutálně pletly, američtí novináři ve většině otevřeně stranili
Clintonové. Přesto to dopadlo obráceně. Kde hledat příčiny toho všeho?

Vaše otázka na závěr je návratem k našemu problému. Jestli demokracie
znamená diskusi, tak naše mediální prostředí a nejenom u nás, nám
ukazuje, jak jsme od demokracie daleko a jak jsme neoperativní. Současná
metoda práce medií a jejich jednoznačná nepřátelská tendence je jakoby
nenarušitelná. Sám mám zkušenost s „nezávislým“ Právem. Psal jsem
tam pravidelně, tak jak rozumím a jsem znám. A slušným dopisem jsem byl
uzemněn a nahrazen. Protože oni nyní píší že „Putin dští síru a
nenávist“. A to opravdu nemohu. Příčiny jsem popsal. Je v
nekvalifikovanosti, nabádání k servilitě a odmítání a priori jiného
názoru.

Kde hledat řešení? Nejenom poukazovat na hrubé chyby, ale odhalovat i
pozadí úmyslu manipulace. Bohužel orgány k tomu ustavené i s popisem práce
nekonají. Prostě se bojí. Tak v našem českém politickém skansenu budeme
poslouchat mediální lži a sprosté nadávky nositelům oprávněných analys
a pozitivního směřování.

Bohužel i Ministerstvo vnitra ČR, které je dokonce i vrcholným orgánem
zpravodajské služby (?) dnes organizuje utajená zasedání ve svých
zařízeních s ukrajinskými aktivisty propagující blížící se nukleární
válku. Tyto jeho aktivity spolu v souznění s organizací „Evropské hodnoty“
však neprojdou. NO PASA RÁN.

Choices:
- rozhořčení
- soucit
- jiná
- missing
- strach
- nenávist


Question:
Propaganda, zrůdný systém! Europoslanec Zdechovský se rozpálil doběla nad
slovy expertů z norské sociálky

Europoslanec za KDU-ČSL Tomáš Zdechovský se na svém blogu na iDnes.cz
rozepsal nad rozhovorem, který portál přinesl v minulých dnech. Podle něj
byl se dvěma údajnými norskými experty. Ti hovořili o tom, jak úžasný je
Barnevernet – a ztrapnili se.

„I když soud rozhodne o vrácení dětí, Barnevernet se odvolá a nevrátí
je – což je např. případ slovenské holčičky Maxine, kde rodiče už
dvakrát vyhráli její okamžité vrácení, protože odebrání na základě
nedostatečného očního kontaktu s hluchoněmou matkou se prokázalo jako
zcela neopodstatněné. Matka i otec jsou svéprávní a mají všechny
předpoklady poskytnout své dceři péči a výchovu. Přesto Barnevernet
brání v jejím návratu,“ zmínil jeden z příkladů Zdechovský.
Samozřejmě že neopomněl ani případ Evy Michalákové, v němž se podle
jeho názoru žádné obvinění neprokázalo, a děti přesto nebyly vráceny.
„Dědeček, který se naprosto ničím neprovinil, dětem také nesmí ani
zavolat. Nebo za co může tento sedmdesátiletý pán milující své vnuky? A
proč kluci nesmějí znát své kořeny, které jsou uměle Barnevernetem
přetrhány? Na to ‚experti‘ neodpověděli,“ zmiňuje Zdechovský
případ, v němž se sám velmi angažuje. Následně jej velmi rozlítila
věta, v níž experti tvrdí, že děti nepatří rodičům. „A komu patří?
Státu? Rodiče a biologičtí sourozenci jsou tedy vzduch a rodina je nadávka?
Proč Norové rozdělují děti z biologických rodin? Chtějí mi tito ‚experti‘
říci, že objetí od naprosto skvělé mé mámy a táty a náš 37 let
budovaný vztah vzájemné úcty a podpory je něco hnusného a nepatřičného?!“
rozčílil se. Podle jeho slov známe podobnou rétoriku i od ministryně práce
a sociálních věcí Michaely Marksové, která by nejraději děti dala na
starost státu a poslala ženy makat od rána do večera. „Rození dětí ze
zkumavky, následné odložení do státních jeslí a školek... To není
výchova, ale doktrína ideologů nacistického Německa v programu Lebensborn.
To je naprosto nepřijatelné,“ zkonstatoval. Původní text ZDE Podotkl také,
že v rozhovoru se vůbec nemluví o zneužívání dětí v různých
zařízeních Barnevernetu či se ignoruje aktuální dění v Norsku, kde je
obrovským tématem narůstající počet žalob rodičů na Norsko u
Evropského soudu pro lidská práva ve Štrasburku. „.Také se nám snaží
namluvit, že jen jako cizinci vůbec nerozumíme jejich systému,“ tvrdí
Zdechovský. „Jednoduše řečeno, místo toho, aby se Norové zamysleli, zda
skutečně nedělají něco špatně, tak nás jen bude norská propaganda krmit
podobnými články. Chtěl bych proto váženým norským ‚expertům‘
vzkázat, že jsme jim na to neskočili a naše snahy změnit tento zrůdný
systém nikdy nepřestanou!“ uzavřel europoslanec.

Choices:
- rozhořčení
- soucit
- jiná
- missing
- strach
- nenávist


Question:
Proslulý bojovník proti islamizaci promluvil. Vyzval Evropu k něčemu, co se
mnohým nebude líbit

Jeden z nejznámějších kritiků islámu a autor světového bestselleru The
Politically Incorrect Guide to Islam Robert Spencer v reakci na bruselské
útoky tvrdí, že v Evropě vypukla válka. Nastal prý čas, aby se k moci
dostali noví politici.

Podle Spencera nastal ve světle dalších teroristických útoků na „starém
kontinentu“ čas hlasovat o důvěře evropských vlád, které by mělo
přinést nové volby. „Britská, francouzská, německá i belgická vláda
by měla odejít. Nemluvím samozřejmě o žádné násilné revoluci. Ve
většině evropských zemí existují mechanismy pro poklidnou výměnu vlád
ve chvíli, kdy stávající vláda není schopná daný problém úspěšně
vyřešit. Je nejvyšší čas, aby byly tyto mechanismy použity,“ má jasno
Spencer.

Současné evropské politiky obviňuje z toho, že jsou přímo zodpovědní za
současný stav, kdy se z Evropy stala válečná zóna. „Válka je nyní na
samém počátku. Politické a mediální elity uvrhly Evropu a celý svobodný
svět do občanské války a krveprolití, které kontinent nezažil od dob
Adolfa Hitlera. Nyní se v Evropě objevil jeho přímý následovník. Není to
však Donald Trump ani krajní pravice, jak hlásají média a levicoví
politici. Současný Hitler je velmi podobný tomu starému,“ tvrdí Spencer.

Celý text v angličtině máte k dispozici ZDE.

Jak Spencer konstatuje, „nový Hitler“ nenávidí Židy, opovrhuje
dědictvím západní civilizace, chce vládnout tvrdou rukou a podřídit si
celý svět. „Nový Hitler rovněž respektuje jen sílu a pohrdá slabostí.
Nejde však jen o jednoho člověka, ale o miliony lidí, kteří věří v
ideologii podrobení svobodných lidí s odlišnou vírou a kulturními
zvyklostmi. Potomci těch, kteří položili své životy v boji za svobodu
proti totalitním režimu, nyní do Evropy pozvali muslimské migranty, již je
budou chtít zotročit.“

„Pozvali je do svých zemí v obrovském množství a ostrakizují každého,
kdo si troufá jejich rozhodnutí kritizovat. Včera ráno v důsledku této
politiky zachvátil Brusel chaos a smutek z prolité krve. Bohužel je téměř
jisté, že to je všechno jen začátek,“ poukazuje Spencer.
Multikulturalisté, kulturní relativisté, internacionalisté a všichni ti, co
jsou morálně zodpovědní za dosavadní teroristické útoky v Bruselu,
Paříži, Londýně, Madridu a za všechny budoucí, které Evropu ještě
potkají, by měli být smeteni z povrchu zemského. Pokud se chce Evropa
zachránit, musí se zbavit svého současného politického a mediálního
establishmentu.“

Tato změna musí přijít podle Spencera mírovou cestou, ale také velmi
rychle. „Evropa potřebuje pro své přežití vlády, které uznají, že v
rámci uprchlické vlny na kontinent proudí mnoho džihádistů, a budou
ochotny tento příval zastavit,“ píše Spencer a poukazuje na Saúdskou
Arábii, která má k dispozici desítky tisíc klimatizovaných stanů, ale
doposud nepřijala ani jednoho uprchlíka. „Proč? Protože dobře vědí, že
mezi uprchlíky jsou džihádisté. Jak to, že se Saúdská Arábie tímto
způsobem může chránit, a Evropa nikoli?“ podivuje se Spencer a konstatuje
znovu, že Evropa se nachází ve válce a jde jí doslova o přežití.

„Jde o válku, která rozhodne, jestli Evropa i Severní Amerika budou žít
ve svobodě, nebo otroctví. Současné politické a mediální elity vystavují
obyvatele kontinentu riziku, že budou zotročeni, proto je nutné je vypudit. V
sázce je příliš mnoho a není čas na to, žít dál ve fantazii. Ti, kdo
chtějí přežít, si nemohou dovolit ignorovat realitu. Také ve Spojených
státech potřebujeme mít vůdce, který bude hovořit otevřeně o válce, ve
které se také nacházíme. Takoví lidé jistě existují také v Evropě.
Právě proto je nejvyšší čas, aby se dostali k moci. Dříve, než bude
pozdě,“ uzavírá Spencer.

Choices:
- rozhořčení
- soucit
- jiná
- missing
- strach
- nenávist


Question:
Merkelovou přímo ovládají z USA. Zemana si svět váží, mluví přímo.
Tak to vidí mladý komunista

ROZHOVOR Za Zemanova prezidentství se situace ve světě zhoršila a on musí
reagovat. Nesouhlasím s prezidentem, že bychom měli být nadále v NATO.
Nelze popřít fakt, že Zeman národ sjednocuje. Zemana respektují Angličané
i Němci. Bylo mi velkou ctí mluvit se Zemanem na Hradě. Kdyby lidé zvolili
Schwarzenberga, tak byl prezidentem de facto Kalousek. Odmítat spolupráci s
Čínou je šlapání po prosperitě ČR. Návštěva čínského prezidenta
vytvoří nová pracovní místa. Vinu za krizi s migranty nese i EU. Migrace je
řízený proces. Uprchlická krize skončí až se skončí války. Tureckem se
nesmíme nechat vydírat. Na Ukrajině z lokálních bojů profitují
oligarchové. Novorusko bude Podněstřím. Vojtěch Filip je respektovanou
osobností. Komunisté ve vládě by stabilizovali politickou scénu. Celý
svět je v jakémsi zlomovém bodu. To vše nám řekl Petr Cvalín, člen
Krajského výboru KSČM v Plzeňském kraji.

Před pár dny uplynuly tři roky od inaugurace Miloše Zemana českým
prezidentem. Jak si vede, řekněme, v porovnání se svými předchůdci Havlem
a Klausem? Prezident Zeman je v jiné situaci než jeho předchůdci. V době
jeho výkonu funkce se politická situace ve světě výrazně zhoršila a on na
ni musí reagovat. A to, že za všech okolností mluví přímo, se v dnešní
době někde těžko příjímá.

Za co byste ho zkritizoval? S prezidentem nesouhlasím například s tím, že
by Česká republika nadále měla být součástí NATO. Ale respektuji jeho
názory a vždy budu zastáncem toho, že o všem je potřeba hovořit a poté
vybrat nejlepší řešení. Řada médií to hraje tak, že Zeman rozděluje
společnost. Připouštíte to, anebo je spíše objektivním sjednotitelem
národa? Prezident má u občanů více než 70% podporu. Takže nelze popřít
fakt, že národ sjednocuje.

Lze přijmout námitku antizemanovců, že nám prezident svým počínám
dělá v zahraničí ostudu? Ostudu v zahraničí nám dělají ti lidé,
kteří neustále i slovně útočí na naši hlavu státu. Prezident Zeman je v
zahraničí respektovaná osobnost. Musím připomenout i to, že silnou podporu
má například u německého či anglického obyvatelstva. Obyvatelé těchto
dvou zmíněných zemí oceňují na prezidentovi Zemanovi, jak se staví k
aktuální migrační krizi.

Na Hrad jste byl nedávno prezidentem pozván coby mladý komunista. Co si o tom
pozvání myslíte? Je známo, že Zeman sice rád využival ve svém
politickém působení hlasy komunistů, ale nijak velkou náklonností k
Filipově straně netrpí… Předem bych chtěl říci, že pro mne je velkou
ctí, že jsem mohl pohovořit s hlavou českého státu na Pražském hradě.
Je logické, že prezident Zeman si na Hrad nebude zvát své odpůrce.

Vaše návštěva na Hradě byla využita k Zemanově kritice. Co říkáte
těmto tanečkům? Mnozí novináři se takovýmto stylem psaní sami znemožní
před veřejností.

Hypoteticky: Jak by dnes vypadala Česká republika, kdyby přímou volbu
prezidenta vyhrál v lednu 2013 Karel Schwarzenberg, člen Bilderbergu a
obhájce všech možných zájmů, jen ne českých? S největší
pravděpodobností by byl de facto prezidentem Kalousek, který vždy využíval
Karla Schwarzenberga ke svým propagandistickým účelům. A já osobně si
nikdy nebudu vážit politiků, kteří jsou pouhými loutkami. Česká
republika by se změnila tak, že mnozí občané, kteří by volili
Schwarzenberga na Hrad, by zpytovali svědomí. Ale bylo by pozdě.

Jak by se pod jeho kuratelou proměnila samotná česká politika? Určitě by
se změnila zahraniční politika našeho státu. Republika by měla na
migrační a ukrajinskou krizi stejný názor jako například Německo. Miloš
Zeman mimořádně akcentuje spolupráci s Čínou. Vidíte v jeho postoji
nějaká rizika? Rizika vidím v těch politicích, kteří odmítají
ekonomickou a obchodní spolupráci s Čínou, neboť těmto politikům asi
nezáleží na ekonomické prosperitě České republiky. Čína je z
ekonomického hlediska pro Českou republiku velkým přínosem.

Oponenti mu vyčítají, že se stává čínským poskokem a nemluví o
nedodržování lidských práv v Číně. Co vy na to? : Prezident Zeman není
ničím poskokem. Někteří lidé by se měli mírnit ve verbálních projevech
vůči hlavě státu. A naše hlava státu nejezdí do Číny rozdávat lekce o
lidských právech. Není možné, abychom zasahovali do vnitřních
záležitostí jakéhokoli státu. A to včetně Číny. Vzpomeňme na to, jak
Anglie nedávno přivítala čínského prezidenta.

Není příliš riskantní nabízet Číňanům investování v České
republice na stříbrném podnosu? Opatrnost je samozřejmostí při jakémkoli
obchodování.

Číňané jsou už v české sportu, bankovnictví, lázeňství i jinde. O
tzv. „žlutém“ nebezpečí se mluvívalo již za první republiky. Nejde
Čínanům spíše o to, aby se etablovali v politicky klíčovém středu
Evropy vedle mocného Německa? Peníze naftových velmocí už léta vládnou
například anglickému fotbalu či jinému sportu. A nikomu to, zdá se,
nevadí. Nezneužívají nás Číňané prostřednitvím Zemanovy vstřícnosti?
Vyvrátíte tuto námitku? Prezident Zeman by nikdy neudělal takové
rozhodnutí, které by znamenalo bezpečnostní riziko pro náš stát. S
Čínou intezivně obchodují jak evropské státy, tak i USA.

Na konci března navštíví Českou republiku čínský prezident Si
Ťin-pching. Je to nepochybně historická událost. V čem nám to pomůže?
Tato událost bude pozitivní v tom, že se vytvoří nová tuzemská pracovní
místa a díky spolupráci s Čínou naše ekonomika posílí. A určitě tato
událost posílí naší prestiž v zahraničí.

Zastáncům hesla „s Amerikou na věčné časy a nikdy jinak“ se asi bude v
souvisosti s návštěvou čínského prezidenta pěnit krev. Politicky dnes
bezvýznamný ex-vicepremiér Topolánkovy vlády Bursík chce čínskému
prezidentovi třeba strkat pod nos plakát Havla s Dalajlámou… Nemá cenu se
zabývat neúspěšným kandidátem do Senátu za TOP 09, který vypadl v
prvním kole volby.

Ministr Zaorálek nedávno šokoval prohlášením, že Rusko vozí do Evropy
uprchlíky. Holedbal se i důkazy. Co to je za hru zahraničního ministra?
Ministři zahraničí EU by ale měli mít na paměti, že vinu za krizi nese i
Unie, která stojí za destabilizací Lybie a Sýrie. Rusko naopak tím, že
aktivně bojuje v Sýrii i proti Islámskému státu, přispělo k příměří
mezi syrskými vládními silami a povstalci, kteří jsou ve spojenectví s
Islámským státem. Ministr žádné důkazy o svém trvzení nepředložil.
Migrace sice Českou republiku přímo nezasahuje, ale hrozbou pro ni
nepochybně je. Co podle vás bylo spouštěcím mechanismem migrační vlny,
která trvá od loňska? Válka v Sýrii a Lybii. Válku, kterou dlouhá léta
podporovaly jak Spojené státy, tak i Evropská unie.

Je to podle vás řízený proces, nebo spontánní? Můj osobní názor je ten,
že je to řízený proces, který má za úkol destabilizovat Evropu.

Dokážete říci, zda existuje nějaké řešení migrační situace? Anebo je
již teď z dlouhodobého hlediska Evropa ztracena a spáchá sebevraždu?
Řešení migrační krize existuje – ukončení válek v zemích, ze kterých
takzvaní uprchlíci utíkají. Myslím, že nastal čas, aby většina
migrantů, kteří se nacházejí na území Evropy, byla ihned deportována do
zemí svého původu a žádní další ekonomičtí migranti nebyli vpuštěni
na půdu Evropy.

Člověk se selským rozumem kroutí hlavou nad přístupem německé
kancléřky Merkelové. Její vstřícnost k migrantům, v posledním období
trochu mírněná pod dojmem vnitroněmeckého odporu, je na první pohled
nepochopitelná. Myslím, že jste to i napsal: vydírají ji Američané?
Myslím, že ji Američané vydírají. Nevím, jestli to má spojitost s
nedávnými odposlechy. Kancléřka Merkelová je podle mne i pod přímým
vlivem USA.

Souvisí to s tím, že Německo je vlastně již sedmdesát let stále
okupovanou zemí? Spojené státy mají na Německo jak vojensky, tak i
ekonomicky velký vliv.

Není absurdní, že se EU chce dohodnou s Tureckem, že jim budeme platit za to,
že nebudou uprchlíky pouštět dále do Evropy? EU musí s Tureckem
spolupracovat, ale nesmí se jím nechat vydírat. Je evidentní, že Turecko
čím dál tím více stupňuje své požadavky a EU je vůči těmto
požadavkům zatím bezmocná.

Turci více či méně usilují o to, aby se stali členy Evropské unie.
Pokládáte jejich případné členství za riziko a proč? Za riziko
pokládám už jen to, že by byla zrušena víza pro Turky. Pravděpodobně
miliony Turků by Evropu zaplavily, což by v dnešní situaci ničemu
neprospělo.

Sankce proti Rusku stále trvají. Už zesnulá expremiérka Británie
Thatcherová v osmdesátých letech prohlásila, že není možné, aby jedna
země vlastnila území s tolika hospodářskými zdroji. Nepřešly tedy Západ
choutky Rusko rozkouskovat a dobýt? Pro Západ bylo Rusko vždy nepřítelem. A
platí to bohužel i dnes. Válka snad nepřichází v úvahu. To by byl konec.
Ale je otázka, kam až situace může dojít. Koho poškozují sankce víc?
Západ či Rusko? Obě dvě strany poškozují. Ekonomické sankce k ničemu
nevedou a proto musí být zrušeny. Stupňování napětí nikomu neprospěje.
A vždy na to doplácí obyvatelé zmíněných regionů.

Rusko je dnes vojensky mimořádně silné. Ukázalo to v Sýrii. Po pár
měsících tam Rusové dokázali změnit poměr sil tak, že se již vedou
mírové rozhovory a prezident Asad posílil. Západ se na to tváří dosti
kysele. Byla mu tedy občanská válka v Sýrii milejší? Není tajemstvím,
že USA spolupracovaly se syrskými povstalci, kteří byli napojeni i na
Islámský stát. A samozřejmě válka v Sýrii posloužila Spojeným státům
tím, že se například z této země valí takzvaní uprchlíci, kteří
destabilizují Evropu. Válka například hýbe s cenami ropy, což někomu
může vyhovovat.

Nedávno zesnulý Miloslav Ransdorf o situaci na Ukrajině říkal, že to je
zamrzlý konflikt, ale jeho tání bude nebezpečné. Jak nahlížíte na
ukrajinskou katastrofu, byť je tam v tuto chvíli klid? Tamní politická
scéna je v naprosto chaotickém stavu. Na Ukrajině bude klid, až tamní
oligarchové nebudou profitovat z lokálních bojů proti těm, kteří
nesouhlasí s kyjevskou vládou.

Myslíte, že problém tzv. Novoruska může být rozřešen smírně, anebo to
bude na dlouhá léta něco podobného, jako je již čtvrt století v
Podněstří? Příkláněl bych se k druhé variantě. Rád bych se mýlil. Jak
hodnotíte Ameriku po válkách v Jugoslávii, Iráku či Afganistánu? Její
rozkladné působení zažila i Lybie či Sýrie, vývoz demokracie se oděl do
hávu bomb a vraždění… Vývoz demokracie se poslední dobou mění spíše
v ovlivňování místní situace jakýmkoli způsobem. A to vše v zájmu
Spojených států. Česká republika je strategickým partnerem USA.
Podporujete tento fakt? Je pravda, že Česko je strategickým partnerem USA. Na
druhou stranu musíme udržovat normální vztahy jak s USA, tak i například s
Ruskem. Jsme v NATO. Pamatuji se, když jsme do tohoto paktu vstupovali, tak se
na konci roku 1998 senátor Jan Kavan velmi vehementně dotazoval, zda bude
možné z něho případně vystoupit. Měli bychom usilovat o opuštění
Aliance? Jestliže se Aliance změní z obranné na útočnou, tak určitě.

Podporujete smlouvu TTIP? Pokud ne, tak proč? Smlouva TTIP zásadním směrem
poškodí evropskou ekonomiku. Jste členem KSČM. Tu čeká zanedlouho
stranický sjezd. Kdo trochu zná dějiny KSČ, tak si může myslet, že
současné vedení v čele s Vojtěchem Filipem připomíná Jílkovu stranu z
dvacátých let minulého století. Vám nevadí, že jste očividně
součástí establishmentu a poslaneckému klubu KSČM se s humorem říká „spokojené
eseróčko“? Je otázkou, kteří lidé takto nazývají KSČM. Já to
určitě tak nevidím.

Vojtěch Filip je předsedou více než deset let. Mělo by se v KSČM
přepřahat?

O budoucí podobě strany rozhodnou delegáti s právem hlasovacím na
květnovém sjezdu. Vojtěch Filip je i v Poslanecké sněmovně respektovanou
osobností. KSČM na sjezdu musí vyslat pozitivní signál ke svým voličům.
Je otázkou, jak. Už v roce 1999 velká analýza, kterou předložil tehdejší
předseda Miroslav Grebeníček prognózovala, že strana bude u exekutivní
moci nejpozději v roce 2010. To je vzdálená vize. Za jakých okolností si
dovedete představit účast komunistů na vládě? Vše záleží na voličích.
Ano, dokážu si představit komunisty ve vládě. Položme si otázku, proč by
komunisté nemohli být ve vládě, když by to například stabilizovalo
politickou scénu?

Očekáváte hluboký propad ČSSD v příštích sněmovních volbách?
Nadcházející krajské volby otestují ČSSD, jak si vede ve vládě. Určitý
propad samozřejmě očekávám. A nejen u sociální demokracie.

Obáváte se případě vítězství Andreje Babiše toho, že Česká republika
může směřovat ke korporativnímu státu? Doufám, že náš systém je
nastavený tak, že republiku nemůže ovládnout jeden člověk.

Je svět obecně na prahu sociální revoluce?

Svět je v jakémsi zlomovém bodu. Je otázkou, které události mohou tento
stav ovlivnit.

Choices:
- rozhořčení
- soucit
- jiná
- missing
- strach
- nenávist