Question:
Američtí vojenští hackeři, připravte bojiště: Zlomte páteř Ruska
ještě před možným rozvratem voleb!

Před pěti měsíci oznámilo NATO, že kybernetický útok subjektu mimo NATO
spustí opatření „kolektivní obrany“ připravující půdu pro reálnou
‚kinetickou‘ válku. A teď během toho, co vypadá jako preventivní
opatření k zažehnání jakýchkoliv pokusů o rozvrat voleb, tvrdí
američtí činitelé, že američtí vojenští hackeři pronikli do ruských
elektrických sítí, telekomunikačních sítí a do kremelského systému
velení, čímž z nich udělali snadné cíle útoku.

14. června jsme uváděli:

NATO oznámilo, že stane-li se členská země NATO obětí kybernetického
útoku osob mimo zemi NATO, jako Rusko nebo Čína, tak Článek V o
opatřeních „kolektivní obrany“ vyžaduje, aby se všechny členské země
NATO přidaly k této členské zemi NATO při rozhodném protiúderu proti
útočící zemi. Předběžné opatření k tomuto bylo přijato před dvěma
lety poté, co Krym opustil Ukrajinu a vrátil se k Rusku, jehož byl
součástí až do nedobrovolného předání Ukrajině sovětským diktátorem
Nikitou Chruščovem v roce 1954. Rozhodnutí NATO bylo přijato v očekávání,
že Ukrajina se nakonec stane členskou zemí NATO, k čemuž dosud nedošlo.
Avšak NATO teprve teď samo vyhlašuje kybernetickou válku jako součástí
„války“ skutečné podle smluvních opatření NATO o „kolektivní
obraně“.

NATO teď postuluje, že protože ruští hackeři zkopírovali emaily z
domácího počítače Hillary Clinton, přičemž Rusko nějak využilo to, že
ona si privatizovala komunikaci amerického ministerstva zahraničí na svém
nezabezpečeném domácím počítači a tím umožnila Rusku čenichat v
záležitostech amerického ministerstva zahraničí, které. tam byly uloženy,
tak by to mohlo zakládat skutkovou podstatu ruského útoku proti Spojeným
státům americkým, a mohlo by to tudíž, když to vyhlásí americký
prezident, být považováno za ruskou invazi, kvůli níž USA aktivují
klauzuli o vzájemné obraně NATO a budou tak požadovat, aby se země NATO
přidaly k americké vládě ve vstupu do války proti Rusku, pokud se k ní
americká vláda rozhodne.

Od té doby se pak bez ustání ozývají proti-ruské válečné bubny
propagandy Putin je ďábel chrlené jak Demokraty, tak Republikány a všemi
Západními médii mainstreamu, v kterém teď dělají titulky už došlova
říjnové hrozby Obamovy administrativy kybernetickou válkou proti Rusku
kvůli domněnkám, že to stojí za hacknutím emailů Clintonové.

Podle exkluzivní zprávy NBC „uvažuje Obamova administrativa o
bezprecedentních skrytých kybernetických akcích proti Rusku“ (ač není
jasné, jak přesně je to skryté, když to Biden oznamuje světu v interview s
Chuckem Toddem) v „odvetě za údajné“ vměšování do amerických
prezidentských voleb a požádala CIA o koncepci plánu pro rozsáhlou tajnou“
kybernetickou operaci konstruovanou k obtěžování a „ztrapňování“
kremelského vedení.

Takže teď Obamova administrativa otevřeně vrhá celou sílu Spojených
států do zastrašování cizích vlád a nejspíš i Julia Assange, aby se jí
podařilo udržet kontrolu výkonné složky moci nad celým výkonem vlády. A
vidí v tom někdo z médií mainstreamu problém? Chuck Todd a NBC ho v tom
určitě nevidí. A všimněte si, že i NBC článek referuje o „údajném“
ruském vměšování, protože zatím nebyl prezentován ani náznak důkazu,
který by dokazoval, že by vyšší ruští činitelé za hacknutím emailů
Hillary opravdu byli. Kdo by ale potřeboval vůbec fakta, když má ke všemu
svolná média lačně hlásající jakoukoliv propagandu, jaké je nutná k
udržení u moci?

Bývalí důstojníci CIA zpovídaní NBC řekli, že piklení Bílého domu za
potenciální kybernetický útok proti Rusku má už dlouhou historii. Řekli o
nich, že nakonec nebyl žádný proveden, protože „žádná z těch
možností nebylo zrovna moc dobrá a ani jsme si nemysleli, že by některý z
nich byl nějak zvlášť účinný.“

Čímž však z Ruska vyvolali rychlou a hněvivou reakci…

Odpověď přišla dnes ráno, kdy Putinův mluvčí Dimitrij Peskov řekl, že
„americká agresivita roste a hrozby vedení kybernetických útoků proti
Rusku jsou bezprecedentní“ s dodatkem, že Rusko přijme „preventivní
opatření.“

„Skutečnosti je, že agresivita USA nadále bezprecedentně roste a takovéto
hrozby proti Moskvě a vedení naší země bezprecedentní jsou, protože tato
hrozba byla vyslovena na úrovni amerického viceprezidenta,“ řekl Peskov
citovaný AFP agentuře RIA Novosti. „Samozřejmě, že vzhledem k takovéto
agresivní, nepředvídatelné linii musíme přijmout opatření k ochraně
svých zájmů a poněkud rozložit rizika,“ řekl s dodatkem, že „takováto
nevyzpytatelnost je pro svět nebezpečná.“

Kremelský pomocník Jurij Ušakov se této tiskové agentuře zaříkal, že
Moskva na jakékoliv americké kybernetické útoky odpoví, když přitom
tvrdil, že takovéto hrozby byly „krajně nestoudné“.

A pak Obamovu administrativu postihl další úder, tentokrát od FBI, která
konstatovala, že nenašla žádné vazby mezi Donaldem Trumpem a Ruskem…

FBI skoro celé léto vedla dalekosáhlé vyšetřování ruské role v
americké prezidentské kampani. Agenti pečlivě přezkoumávali Donalda J.
Trumpa, hledali finanční vazby s postavami ruského finančnictví, hledali ty,
kdo se zapojili do hacknutí počítačů Demokratů a dokonce vedli pátrání,
které nakonec vyšlo do ztracena, po možných tajných kanálech emailové
komunikace mezi Trumpovou organizací a ruskými bankami.

Takže činitelé ochrany zákona říkají, že až dosud žádné
vyšetřování nenašlo jakékoliv vazby mezi panem Trumpem a ruskou vládou. A
i co se týče hacknutí demokratických emailů si zpravodajští činitelé
FBI myslí, že ty byly spíše zaměřené na rozvrat prezidentských voleb
než na zvolení pana Trumpa.

Jinými slovy sama FBI říká demokratickému establishmentu, aby to už trochu
pozměnil a našel si jiný způsob útoku na Putina, protože ten „Putinův
agent“ je už obnošený.

Avšak, jak dnes hlásí NBC News, nepřestalo to a Obamova administrativa
nepřímo Rusku vyhlašuje válku…

Američtí vojenští hackeři pronikli do ruské elektrické sítě,
telekomunikačních sítí a kremelského systému velení, čímž z nich
udělali snadné cíle útoku tajnými americkými kybernetickými zbraněmi,
pokud to budou USA považovat za nezbytné, uvedl vedoucí zpravodajský
činitel a přísně tajné dokumenty, které si NBC News prohlížela.

Američtí činitelé už dávno veřejně říkají, že Rusko, Čína a
další země zkoumala a nasadily skrytý malware do částí amerických
kritických infrastruktur, čímž ve vojenské hantýrce „připravily
bojiště“ ke kybernetickým útokům, které by mohly shodit elektriku nebo
vypnout internet v nejvýznamnějších městech.

Všeobecně se předpokládalo, že USA svým protivníkům dělaly to samé.
Dokumenty revidované NBC News spolu s poznámkami vysokého činitele
amerického zpravodajství to jen v případě Ruska potvrzují.

Američtí činitelé nadále projevují obavy, že Rusko využije svých
kybernetických kapacit k pokusům o rozvrat prezidentských voleb příští
týden. Americké zpravodajství neočekává ruský útok na kritické
infrastruktury, o čemž mnozí věří, že by to byl válečný čin, co však
předpokládají, je kybernetické rošťáctví včetně možného
zveřejňování falešných dokumentů a šíření nesmyslů přes temné
účty na sociálních médiích určené k šíření dezinformací.

V pátek hacker známý jako „Guccifer 2.0“ – o němž američtí
oficiální činitelé říkají, že je jen zástěrkou pro ruské
zpravodajství – tweetnul hrozbu, že bude americké volby monitorovat „zevnitř
systému“.

Vedoucí americký zpravodajský činitel řekl, že když by Rusko iniciovalo
značný kybernetický útok proti kritické infrastruktuře, tak by USA mohly
jako na určitou formu aktivní obrany přistoupit na shození některých
ruských systémů.

A tak v uplynulém týdnu viceprezident Joe Biden veřejně vyhlásil to své,
„posíláme Putinovi vzkaz,“ a teď už i NBC potvrzuje, že americké
ozbrojené síly provedly kybernetické útoky na ruské infrastruktury.

Je tu ale jeden problém, když činitelé říkají, že doktrína kolem
kybernetického konfliktu určující – co je špionáž, co je krádež a co
je válka – není zrovna moc vypracovaná.

„Kybernetická válka není definovaná,“ řekl Brown. „Existují určité
normy chování, které zkoušíme prosazovat, ale lidé je nedodržují.“

No, vezmeme-li v úvahu to, čím jsme začali, že NATO vyhlašuje
kybernetický útok za ekvivalent kinetickému útoku, a tudíž za válečný
čin, tak by nás jen zajímalo, jak budou Rusové pohlížet na toto
přiznání ‚akcí‘ provedených Američany.

Zdroj: zerohedge.com

Choices:
- rozhořčení
- soucit
- jiná
- missing
- strach
- nenávist


Question:
Vy, odborníci přes uprchlíky, čtěte. Zásadní text

Dvorní fotograf časopisu Reflex Jan Šibík se nedávno stal expertem na
migraci. Došlo k tomu poté, co se vrátil ze svých cest po Balkánu, kde
fotil nepořádek, který po sobě uprchlíci zanechali. Proč se z něj stal
odborník na téma po několika zážitcích, které jsou vytržené z kontextu,
na to se na webu A2larm.cz snažila najít odpověď sociální antropoložka
Marie Heřmanová.

„V České republice v posledních měsících rostou odborníci na migraci,
azylové právo a historii uprchlických vln jako houby po dešti,“ píše
Heřmanová a odkazuje na veřejné působení geologa Václava Cílka,
zpěváka Aleše Brichty, entomologa Martina Konvičky či sociologa Petra
Hampla. K nim se nyní přidal i fotograf časopisu Reflex, Jan Šibík, který
z několika svých fotek vyvodil pevné závěry.

Nejednalo se však o jeho první reportáž z uprchlických cest. „Držel
tehdy v ruce tatranku a nakousnutou housku a žehral na nehospodárnost
migrantů i těch, kdo se jim snaží pomáhat – v závěru neváhal zmínit i
průměrnou cenu karimatky v českém maloobchodě,“ dodává Heřmanová. Ve
finále se však za svůj jednostranný, úzce pojatý pohled omluvil.

Podle Heřmanové je ale problém v tom, že Šibík nelhal. Prostě jen popsal,
co viděl, a to bez kontextu. „Jedná se totiž o čistou dojmologii, útržky
informací vytržené z kontextu a Šibíkovy osobní postřehy.“ A za to z
něj v Reflexu udělali vrchního odborníka přes uprchlickou krizi.

„Šibík zmiňuje několik evergreenů – například fakt, že si po sobě
uprchlíci neuklízejí. Nebere přitom vůbec v potaz, že ti lidé možná
několik nocí nespali. Nenapadne ho, že neměli čas si po sobě uklidit. A
už vůbec se nezamyslí nad tím, že kdekoliv, kudy projde za jednu noc třeba
dva tisíce lidí, prostě zůstane nepořádek,“ tvrdí Heřmanová a jako
příklad dodává, že kdyby někudy prošlo stejné množství fanoušků
Ordinace v růžové zahradě, byl by po nich nepořádek úplně stejný.

Šibík zkrátka vidí problém, odmítá se však zamyslet nad jeho
příčinami či důsledky, pouze konstatuje, že je problém. Nenabízí ani
žádné řešení, je tak obyčejným kritikem, který se strefuje do práce
dobrovolníků.

„Nejúsměvněji pak působí jeho rádoby kritika 'sluníčkářů'. Šibík
je obviňuje z jednostranného pohledu na věc, z nevstřícnosti k médiím a z
černo-bílého vidění,“ tvrdí Heřmanová a vysvětluje, že právě
zmíněné neduhy jsou vlastní zrovna Šibíkovi a mezi dobrovolníky aby
sluníčkáře člověk pohledal. Ti navíc mluví do médií, komunikují s
veřejností a obecně o situaci informují, jen se jich nikdo z novinářů
neptá.

„Cílek, Brichta nebo 'bývalá muslimka' Bitarová tak u veřejnosti
požívají větší úcty než arabisté formátu Bronislava Ostřanského,
pravicový sociolog Hampl hravě zastíní světoznámého Zygmunta Baumana a v
televizi o migraci mluví advokátka Samková. Není pak divu, že fotograf,
který strávil na Balkáně několik dní, je brán jako stoprocentní zdroj
informací o situaci na místě,“ dodává Heřmanová. V čem přesně však
tkví chyba, neví, je však zřejmé, že tuto otázku je nutné zodpovědět
si co nejdříve.

Choices:
- rozhořčení
- soucit
- jiná
- missing
- strach
- nenávist


Question:
Klaus: Do Evropy se z Afriky stěhují ti neúspěšní

Bývalý prezident Václav Klaus vydal další část svých zápisků z cest.
Tentokrát se podíval na konferenci v Maroku. A něco napsal k lidským
právům, migraci, globálnímu oteplování i multikulturalismu jako problému
dnešní Evropy.

Václav Klaus se opět rozepsal o svých dojmech z cest po cizích zemích.
Tentokrát se podíval do Maroka, nedaleko Sahary, kde jej čekal nejeden
kulturní šok. Jak sám uvedl, Itálie je mu mnohem bližší než „arabsko-francouzský
svět“.

Klaus se totiž v Maroku účastnil spolu s dalšími mnoha význačnými
odborníky z politické, obchodní i lidskoprávní sféry konference o Africe,
která se rozhodla pomoci si sama, jelikož pomoc ze strany vyspělejších
kontinentů nikam nevede.

Ve svém projevu, který byl prý podle jeho slov „příliš akademický“,
Klaus zdůrazňoval, že rozhodně nikomu neradí, jak má postupovat. „Afrika
si musí najít svou cestu, nikoli povinně akceptovat ‚pre-fabricated wisdom
of foreign experts‘ (stereotypní, předpřipravená moudra zahraničních
expertů),“ píše Klaus. Mluvil však také o kontraproduktivitě
zahraniční pomoci a nutnosti budovat funkční lokální celky, nikoli
nadnárodní projekt, jakým je Evropská unie. „Masová migrace není lidské
právo, normální je nemigrovat.“

Ve svých zápiscích se vyjádřil k multikulturalismu s tím, že na lidská
práva nemají lidé nárok, jelikož jsou jen „produktem určitého, v
historii zcela mimořádného uspořádání společnosti“, tudíž vlastně
existují jen na papíře. Multikulturalismus je podle něj zcela „nepochopené
téma“.

Celý text zde

„Různost, diverzita, alternativnost kultury je něco, co na takovéto
konferenci zažíváte pořád. Evropská, bílá ‚rasa‘ je zde v naprosté
menšině,“ píše Klaus s tím, že multikulturalismus je „násilný útok
na jednotu, stejnost, homogenitu, na staletí utvářené hodnoty a způsoby
života pod heslem, že je toto vidění světa apriori špatné, že se tím
něco ztrácí, že je to nedoceňování jiného, že to má být změněno“.
A proto podle něj německá kancléřka Angela Merkelová migraci podporuje.

Našel si čas i na kritiku globálního oteplování, které podle něj není
vědecky doložitelné. „Víra v tuto věc je agresivní a absolutní. Vzal
jsem si kvůli sluníčku čepici s nápisem Climate Sceptic, kterou jsem kdysi
dostal v Chicagu a kterou už řadu let rád nosím. Skoro s nikým o tom nejde
mluvit, věta proti větě nestačí,“ píše Klaus a dodává, že dnes
každý věří propagandistickým zprávám médií místo toho, aby si
přečetl nějakou odbornou knihu. „Když to říkají v televizi, musí to
přece být pravda!“

„Tématem konference nebyla migrace. V Africe být asi ani nemohla. Současný
evropský migrační problém je pro ně věc ‚z doslechu‘,“ píše Klaus
a dodává, že v Africe to funguje odlišně než v Evropě a opouštějí ji
jen lidé, kteří v tamním systému neuspěli. A ti neúspěšní jdou do
Evropy za lepším.

Choices:
- rozhořčení
- soucit
- jiná
- missing
- strach
- nenávist


Question:
Starosta Kojetína: Index kriminality zde dosahuje nejnižších čísel v ČR

Jiří Šírek (BPP) není v politice nováčkem. Letos poprvé se ale rozhodl
kandidovat i do zastupitelstva kraje. Naši redakci zajímalo nejen, jaké jsou
jeho politické ambice, ale především zda letos čekají Kojetín nějaké
významné investiční akce, a nevyhnuli jsme se ani ožehavému a citlivému
tématu nepřizpůsobivých občanů. Jak se snaží situaci řešit v
Kojetíně a jaká opatření postrádá ze strany státu?

Pane starosto, v komunálních volbách se vám podařilo úspěšně obhájit
svůj mandát. Zanedlouho se blíží krajské volby. Neuvažoval jste se jich
coby úspěšný komunální politik účastnit? Dostalo se vám takové
nabídky od některé ze stran?

Ano, nabídku jsem dostal od STAN, tedy hnutí Starostové a nezávislí.
Nabídky si vážím a budu kandidovat za toto uskupení v podzimních volbách
do zastupitelstva Olomouckého kraje.

Máte do budoucna nějaké politické ambice, anebo jste „věrný“ své
současné profesi?

Budu rád, podaří-li se nám v Kojetíně splnit to, co jsme si předsevzali
ve volebním programu v roce 2014. Pak ať voliči rozhodnou, zda mám být v
čele našeho města i nadále. Z tohoto pohledu bych samozřejmě zůstal rád
„věrný“ své současné profesi.

Nabízí se také otázka, co vám práce starosty dala či vzala a zda někdy
nelitujete svého rozhodnutí kandidovat?

Dala mi určitě možnost potkat se s řadou lidí, se kterými bych se jinak
nepotkal. A bere mi dost času a často i určité pohody. Do této funkce jsem
ale nešel odpočívat. Starostování je práce, v níž se nedá tak moc
plánovat, nikdy neodhadnete, co přijde v životě obce i v životě
jednotlivého člověka nebo skupiny lidí. Vyžaduje to mnohdy značnou
kreativitu a improvizaci. To s sebou přináší také těžké situace a já
často v legraci říkám, že to „musí bavit“.

Čekají letos Kojetín nějaké větší investiční akce?

Z těch větších půjde o úpravy na kojetínském koupališti – vznikne zde
prostor pro plážové sporty, pobyt dětí, zlepší se stav zeleně apod.
Naše koupaliště má slušný základ a tyto úpravy přispějí nejen k
navýšení jeho kvality, ale i k rozšíření volnočasových aktivit našich
dětí a sportovní mládeže. Z významnějších akcí půjde také o opravy
některých chodníků a cest.

V jaké fázi jsou vyjednávání o uzavření přeshraniční spolupráce s
městem Senica na Slovensku a především co si od partnerství slibujete?

Jsou na počátku. Mohu ale říci, že jsme si se Senicí v mnohém blízcí,
máme podobné aktivity sportovní i kulturní. Myslím, že i osobně si
vedení našich měst docela rozumějí. Takže říkáme – proč to nezkusit,
navíc když autem je to nějakých sto kilometrů. Na návštěvu našich
slovenských přátel se chystáme v Kojetíně v průběhu dubna.

Ačkoliv je Kojetín poměrně malé město, nevyhnuly se mu problémy s tzv.
nepřizpůsobivými. Má město nějakou vlastní koncepci, jak lidem v
sociálně tíživé situaci pomoci?

Ne, koncepci tohoto typu nemáme, máme ale schválený program rozvoje města
na toto volební období a z něj mimo jiné vyplývá, že na území našeho
města působí a výborně pracuje jak Centrum sociálních služeb, tak
sociální pracovnice na městském úřadu, svou činnost v regionu vyvíjí
charita, a to jsou složky, které v tíživé situaci pomáhají.

Otázkou také je, zda o pomoc vůbec stojí a jestli problémům nenahrává
štědrý sociální systém v Česku…

Tak na toto odpovídat nemusím, v podstatě jste to řekla za mě.

Nedaleký Přerov spustil loni na podzim projekt, kdy desítkám dlouhodobě
nezaměstnaných lidí nabídl práci za minimální mzdu s tím, že když
odmítnou, přijdou o dávky. Neuvažovali jste v Kojetíně o něčem podobném?

A víte, jak to celé dopadlo? Z některých odpovědí „uchazečů“ by mohl
vzniknout pěkný silvestrovský pořad. I naše firma Technis (bývalé
technické služby) se pokoušela přijmout dost nezaměstnaných a výsledek je
žalostný. Ti lidé ve své velké většině práci typu, kdy musím ráno
vstát a pět dnů v týdnu chodit do práce, za niž dostanu následující
měsíc plat, prostě neberou. O to víc si vážím těch, kteří se snaží
ji nabízet, a těch, jež ji pak opravdu přijmou.

A co spolupráce s asistenty kriminality, o ní jste nepřemýšleli?

Naše město se 6,5 tisíce obyvatel má městskou policii v nonstop službě,
má služebnu obvodního oddělení Policie ČR. Index kriminality zde dosahuje
nejnižších čísel v ČR. Upřímně – nenašli jsme důvod, proč tu
takovou službu zavádět, tyto lidi za nemalý obnos vybavovat a možná se o
ně nakonec starat.

Jak byste hodnotil kroky či návrhy z dílny ministra pro lidská práva,
rovné příležitosti a legislativu Jiřího Dienstbiera (ČSSD), který se
problematikou nepřizpůsobivých zabývá? Mohou něco pozitivního změnit?

Paní redaktorko, každá snaha musí být vítána a já panu ministrovi i
celé naší zemi přeji, aby v této oblasti došlo k pozitivním změnám. Jen
mi tam mnohdy chybí snaha tu nataženou ruku přijmout a vážit si jí.

Již zmíněný Jiří Dienstbier také nedávno v přímém přenosu napomenul
redaktora ČT za to, že „chudí“ se neříká. Musíte jim říkat „sociálně
vyloučení“, to je neutrální. Není ale tohle právě ten zásadní
problém, tedy neschopnost či obava pojmenovat problémy pravým jménem?

Nelze, než souhlasit. Jen poznámka – nejsou na tom tito „sociálně
vyloučení“ často finančně lépe než pravidelně a poctivě pracující
lidé, které nepojmenováváme nijak a na nichž stojí velká část naší
ekonomiky?

Choices:
- rozhořčení
- soucit
- jiná
- missing
- strach
- nenávist


Question:
Nahlédněte do tajné smlouvy mezi dvěma politickými stranami. Občané
zřejmě prozřou...

Dohoda mezi Úsvitem – Národní koalicí (Úsvit) a Blokem proti islámu (BPI)
o využití antiislámského hnutí výhradně pro potřeby Úsvitu a
milionových pokutách, pokud Blok proti islámu s Úsvitem ukončí spolupráci.

O této smlouvě slyšeli mnozí, koluje jí několik verzí a jedna z nich
skončila i u nás v emailové schránce. Český volič by asi neměl o této
smlouvě vědět, protože je čímkoliv, jen ne demokratickou a rovnocennou
smlouvou mezi BPI a Úsvitem.

Přijde vám taková politika normální? Zdá se, že osoby stojící v pozadí
sesazení Tomia Okamury z vedení hnutí Úsvit se velice dobře připravili na
možnost, že by se třeba členové BPI rozhodli dále s jejich hnutím
nespolupracovat. Dokonce nedůvěřují ani samotnému Martinu Konvičkovi – i
on ručí svým majetkem Úsvitu.

Podle dokumentů, přislíbilo hnutí Úsvit vynaložit na propagaci BPI ve
volbách 60 000 000 korun českých, ovšem s podmínkou, že v případě
volebního úspěchu nějakého kandidáta BPI bude finanční částka od
státu nejprve použita na umoření 60milionového vkladu Úsvitu.

Konvičkovo hnutí se také zavázalo, že nebude podporovat žádného jiného
politika než člena Úsvitu či BPI. Dokonce se výslovně píše o tom, že
nesmí ani s žádnou jinou stranou na ničem spolupracovat bez souhlasu Úsvitu.

Obdobně i v situaci, kdyby Martin Konvička rezignoval z vedení BPI anebo
odmítl ve volbách kandidovat, tak musí BPI zaplatit Úsvitu 60 milionů korun!
Pokud dohodu mezi BPI a Úsvitem sám Konvička poruší, zavázal se uhradit
Úsvitu 120 000 korun českých.

A teď si představte, že vše má být před voliči utajeno! V smlouvách se
totiž píše, že „Blok proti islámu a Účastník 1 a Účastník 2 se
zavazuje zachovávat vůči třetím osobám mlčenlivost o všech
skutečnostech týkajících se obsahu ustanovení čl. IV., čl. V. a čl. VII.
této Dohody“, jinak jim hrozí obrovské finanční sankce.

Inu oni ti kmotři v pozadí Úsvitu se asi již nechtějí spálit jako v
případě Tomia a chtějí mít jistotu, že jejich loutky z BPI budou skákat,
jak oni pískají…

PS. Jeden z účastníku smlouvy, pan Robert Metelec, mi v rozhovoru včera
večer potvrdil autentičnost této smlouvy, kterou mi neznámý zaslal na můj
veřejný email...

Zdroj: eportal.cz

Choices:
- rozhořčení
- soucit
- jiná
- missing
- strach
- nenávist


Question:
Důchodce, který celý život pracoval, má mizernou penzi. Je naštvaný,
když vidí Roma kasírovat každý měsíc desítky tisíc za celou rodinu,
zní z klubu Babiše

ROZHOVOR „Nedivte se, že důchodce, který celý život pracoval a který má
tak mizernou penzi, že mu nestačí na léky, jídlo a nájem, je naštvaný,
když vidí šéfa romské rodiny, který nedělá, jak. kasíruje každý
měsíc na sociálce desítky tisíc za celou rodinu, jež taky nepracuje,“
konstatuje k údajné rasové nevraživosti v „české kotlině“ poslanec za
ANO a bývalý novinář Stanislav Berkovec, který zároveň vzpomíná na
dětství a na své dobré cikánské kamarády. Vyvrací také fámy o tom, že
Češi jsou ve většině případů xenofobní, a uvádí jako příklad
přijetí tisíců Jugoslávců za balkánské války. „Spočítal už někdo,
kolik set mrtvých včetně dětí mají na svědomí teroristé?! Když vám
někdo zastřelí puberťáka na diskotéce, tak vám kecy o multikulturní
společnosti znějí asi tak, jako staccato z kalašnikova,“ dodává ještě
někdejší televizní redaktor k bezbřehému liberalismu.

Pořadatelé ankety Český slavík tvrdí, že skupina Ortel porušila pravidla
fair play a proto jí započítali hlasy z loňska. I tak Ortel obsadil druhé
místo mezi skupinami a v kategorii zpěváků se Tomáš Ortel umístil na
třetí příčce. Ovšem, už samotný fakt, že vzali kapele hlasy, nahrává
diskusím o tom, že pokud by byly sečteny správně, Ortel mohl anketu klidně
vyhrát. Jak si vysvětlujete takový zájem právě o Ortel, tedy o skupinu,
kterou dost kritiků často nazývá kapelou minimálně kontroverzní? Jde o
vyjádření vůle lidí, kteří jsou nespokojení například s migrační
politikou EU? Čím mohli vlastně tak zaujmout?

Každý umělec má právo na svůj názor, na svůj osobitý „sound“, na
své písně, obrazy, na svůj pohled na svět. Hranice, kde končí jeho
umělecká svoboda, jsou určitě dál, než si člověk bez fantazie a nadání
umí představit. Ovšem hranice, kde končí jeho svoboda, končí tam, kde u
ostatních lidí – tam, kde ohrožují a narušují svobodu toho druhého. To
se občas pere mezi sebou. Jednak se umělcům – zejména těm oblíbeným –
více toleruje. Na druhé straně jsou více pod drobnohledem.

Prostě umělec to nemá jednoduché, a je to kromě talentu i poctivá dřina.
Tenhle rub mince lidé na nasvíceném jevišti nevidí. A jediným spolehlivým
měřítkem mixu té práce, talentu a taky notné dávky štěstí je to, jak
to lidé přijmou. Můžete si klást spousty otázek proč, ale nikdy to
neodhadnete a nezkalkulujete. Měl jsem spoustu úspěšných kolegů v rádiu,
kteří měli logopedické vady. Znal jsem spoustu zpěváků, kteří takzvaně
reagovali na reflexe doby, a lidi je prostě nebrali. Musí tam být ještě
něco, cosi, nevím co to je, nějaké osobní či jiné kouzlo – prostě
něco, co ty lidi osloví. No a Ortel to prostě pro někoho má. Neřeš,
nepřepínej.

Nepřipomíná vám výše uvedený postup ze strany pořádající agentury
Českého slavíka – Musica Bohemica – podobnou situaci jako v roce 1975,
kdy se rozhodli brněnští recesisté kolem Františka Kocourka udělat
Zlatého slavíka ze svého kolegy Rudyho Kovandy, aby to nebyl jen pořád
dokola Karel Gott? Jinými slovy, nezachovala se zmíněná pořádající
agentura stejně hloupě jako tehdy normalizační kulturní orgány?

Jo, trošku mi to připomíná zážitky z mládí. Hrál jsem skoro dvě sezony
s pražským divadlem Dostavník. V osmdesátých letech minulého století to
bylo v Praze velmi populární divadlo. Rejpalo vtipně do režimu, hrálo
autorské hry autora Krhůtské kroniky Ervína Hrycha – například Dívčí
válku a další. Hráli jsme v Baráčnické rychtě a v Malostranské besedě.
To divadlo v podstatě skončilo tak, že jednoho rána odvezli frontmeny
divadla do Bartolomějské na výslech. Pak se divadlo díky tomu zásahu StB
rozhádalo, rozdělilo a nakonec i částečně rozpadlo. No a mně to velmi
připomíná tehdejší přehrávky u příslušných agentur pod dohledem
všech těch odborů kultury a dalších orgánů. Někdo potom směl jezdit za
hranice, někdo nesměl koncertovat ani v okresním městě. Vadí mi to, jo,
vadí. Stejně jako Kabátům. Je to nefér.

Po sněmovních volbách neutichají nářky na téma, že jsme si pustili do
Poslanecké sněmovny fašisty, xenofoby, hulváty, rasisty atd. Podle bývalé
diplomatky Magdy Vášáryové mají voliči v hlavách zmatek. Češi prý
volili tentokrát jinak, než bylo zvykem. Paní Vašáryová pak například
uvedla pro časopis Finmag, že je na pováženou, když vítězí ti, kteří
jen křičí, ale i tak si musí česká společnost umět poradit i s takovými
extrémními situacemi. Jedno z řešení tohoto stavu vidí bývalý poslanec
Ivan Gabal v prezidentské volbě. „Můžeme tak korigovat, že jsme si
pustili neonacisty do Sněmovny,“ zmínil pro DVTV. Poučení bychom si měli
prý vzít ze Slovenska, kde klima k porozumění nasměroval Andrej Kiska. Do
jaké míry je Česká republika skutečně ohrožena xenofobními tendencemi? A
lze situaci vyvážit právě volbou prezidenta, tedy pokud je, podle vás,
potřeba vůbec měnit atmosféru ve společnosti?

Já si vůbec nemyslím, že my, Češi, jsme rasisti, fašisti nebo že máme
xenofobní sklony. V Rakousku-Uhersku žilo tolik národů a národností a
stát fungoval. Znám to ještě z dědova vyprávění i z historie – vůbec
si nemyslím, že to byl tak zlý „žalář národů“. V první republice
bylo taky veselo – Rusíni, Slováci, Maďaři, Němci, Poláci... Zažili
jsme fašismus, židé zažili rasismus a pamětníci stále ještě žijí.
Vystudovaly u nás celé generace „Mirečků“ (viz „Jak básníci...“).
Já mám prima kamaráda ze Zambie, který u nás vystudoval na rotariánské
stipendium, Stanleye Siankumbu Kadantu. Občas si spolu zazpíváme, něco jsme
i natáčeli v rádiu. Chodil s námi ve Slaném koledovat jako „černej vzadu“,
měli jsme ho na dětské mikulášské v Černochově a on se u cedule
Černochov mohl potrhat smíchy.

Při živelních katastrofách všude ve světě jsme vždycky pomáhali a
dokázali jsme při sbírkách sehnat hodně peněz. Při exodu uprchlíků v
době jugoslávské války jsme přijali desetitisíce uprchlíků, pomáhali
jsme i v místě konfliktů. Ale nedivte se, že se lidé bojí toho, co
odstartovalo bezhlavé přijímání tzv. uprchlíků ze severní Afriky a ze
Středního východu. Spočítal už někdo, kolik set mrtvých včetně dětí
mají na svědomí teroristé, kteří s tím nepochybně souvisejí!? Když
vám někdo zastřelí puberťáka na diskotéce, tak vám kecy o multikulturní
společnosti a pomoci bližním znějí asi tak, jako staccato z kalašnikova.

Za to, jaká je naše společnost, zodpovídá svým malým dílem každý z
nás. Nemůže to přece vyřešit volba prezidenta, byť je tato volba výrazem
jisté většiny voličů. Mám pocit, že v nás pořád je takový ten
alibismus z minulosti – ať rozhodnou „voni nahoře“. „Voni“ za to
můžou, my nic, my muzikanti. Kdo jsou to „voni“? Jsme to i my!

Prezident Miloš Zeman bývá označován jako státník, který společnost
rozděluje, podporuje netoleranci a eskaluje strach. „Jestliže si v této
situaci zvolíme do čela státu politika, který nás bude rozdělovat nebo
bude vyvolávat strach, tak budeme žít ve strachu, část lidí v ponížení,
někdo bude utíkat za hranice,“ obává se Ivan Gabal. Co říci k těmto
úvahám? Je někdo mezi devíti prezidentskými kandidáty, u kterého bychom
tyto obavy mít nemuseli? A jsou vůbec opodstatněné?

Neznám nikoho, kdo by žil v ponížení, strachu nebo utíkal za hranice
kvůli nějakému politikovi. Ale znám spousty lidí, kteří kvůli politikům
přišli o práci, pak o dům, byt, rodinu, důstojnost a skončili jako
bezdomovci v ponížení.

Staly se některé nepříjemné záležitosti, zavánějící rasismem.
Tajemník klubu SPD Staník měl ve Sněmovně říci, že „Židi a buzeranti
patří do plynu“. V Praze byl zmlácen a ponížen černoch. A děti v
Teplicích čelily nenávistným výlevům za to, že na jejich školním fotu
byly arabské a romské tváře. Jde o projevy nemocné společnosti, za které
mohou třeba ti, co brojili proti imigraci? Do jaké míry tyto tendence ve
společnosti posílily uplynulé volby? Jsou to jednotlivosti, nebo už symptomy
nemocné společnosti? A je důvod přistoupit k nějaké regulaci sociálních
sítí nebo zpřísnit pravidla toho, co se smí a nesmí říkat v této zemi?

Určitě bych neházel do jednoho pytle volby a projevy nenávisti vůči
cizincům. A jestliže se takto společnost chová, nakazili jsme ji my sami.
Já jsem vyrůstal a kamarádil ve Slaném s cikány, prosím neopravujte to
slovo, je stále ještě ve slovníku spisovné češtiny – s Robertem
Zubákem, Bertíkem Gyrgou... Jejich rodiče normálně pracovali, naše mámy
se znaly. Nikdo nedostával prachy zadarmo – jen proto, že je Romák. Známe
se doteď a nemáme z toho problém. Dnes je to jinak. Nedivte se, že důchodce,
který celý život pracoval a který má tak mizernou penzi, že mu nestačí
na léky, jídlo a nájem, je naštvaný, když vidí šéfa romské rodiny,
který nepracuje, jak kasíruje každý měsíc na sociálce desítky tisíc za
celou rodinu, jež taky nepracuje. Dnes už druhou, třetí generaci.

Nedivte se, že Teplice, které hrdě prohlašovaly, že nepotřebují evropské
dotace, protože dostávaly od arabských přistěhovalců slušné peníze,
naštvaly své obyvatele, pro které „díky“ chování těchto lidí už
město není tak bezpečné a čisté. Samozřejmě, že to není tak
jednoduché a doslova černobílé. Ale tohle normálním lidem prostě vadí.
Ale ti neposílají nikoho do plynu, to je pochopitelně extrém.

A regulace? Nerad bych se dočkal zase toho, že moje výtvarné plakáty
strhávali příslušníci VB po celém okrese. Už teď to v některých
médiích smrdí tím, čemu se za bolševika říkalo „osobní odpovědnost
šéfredaktorů“. To bylo ještě horší než cenzura za Rakouska-Uherska. To
byla malá česká předposranost. Proto to smrdí.

Prezident Miloš Zeman odjel do Ruska a web ruské armádní televize Zvezda
hned na začátek návštěvy napsal, že Československo by mělo být
vděčné za sovětskou invazi v roce 1968. Prezident Zeman prohlásil, že jde
o urážku českého národa. Někteří ocenili jeho zásadní reakci, jiní
říkají, že Rusové vše zaranžovali. Mohlo to tak být? Jaký postoj bychom
měli nyní zastávat vůči Rusům?

Nezastávám takové konspirační teorie o tom, že někdo tohle zaranžoval.
Uvědomte si, že v roce 1968 o tom v SSSR nic nevěděli a tato generační
setrvačnost může trvat dodnes. Natočili jsme v roce 1990 v Moskvě s Janou
Klusákovou, excelentní novinářkou a dámou, která Rusko zná, rozhlasovou
reportáž o „Sedmi statečných“ – o těch, kteří v srpnu 1968
demonstrovali na Rudém náměstí proti invazi v ČSSR. Končili pak ve
vězení, v blázinci... byla to jejich velká občanská statečnost. Ale to
byli osobnosti, intelektuálové, lidé, kteří měli informace, velkou
morální sílu. Bylo to tak šílené, že někdo by klidně mohl říci, že
to bylo zaranžováno. Nebylo. Já s nimi mluvil, to byly obrovsky silné a
kruté autentické prožitky. Dostali jsme za to rozhlasovou cenu. Zajímalo by
mě, jestli ta reportáž ještě je v archivech Českého rozhlasu...

Co se týká Bruselu, přicházejí zprávy o tom, že se chystá zásadní
revize dosavadních dublinských pravidel, podle kterých musí příchozí
pořádat o ochranu v první členské zemi EU, do které vstoupil. Současný
systém by byl nahrazen trvalým a povinným přerozdělováním migrantů, bez
jakékoliv horní hranice. Jaký postoj k tomu zaujmout??

Řeknu vám, že by mě docela zajímalo, co všechno náš současný pan
premiér podepsal v zahraničí v poslední době. Třeba v Lucembursku!

Pokud se jedná o sestavování české vlády, tak situace se vyvinula tím
způsobem, že Andrej Babiš se snaží vytvořit menšinový kabinet a v
Poslanecké sněmovně se vytvořila tichá koalice ANO, KSČM a SPD. Pravice
tvrdí, že je tím prý ohrožena demokracie. Jak lze vůbec zhodnotit
nynější postup Andreje Babiše v této záležitosti?

Jednoduše! Plní to, co slíbil voličům. Protože zároveň ví, co jim
určitě neslíbil – obstrukce s ustavením nové Poslanecké sněmovny, kecy
místo práce, rozpočtové provizorium... Zatímco se tohle všechno ve
Sněmovně děje nebo se k tomu schyluje, bůhví o čem se díky nefunkčnosti
tohoto orgánu jedná někde jinde v zahraničí. Jak už je to v naší milé
malé zemi zvykem – o nás bez nás. Pan Andrej Babiš chce pracovat a naplnit
to, k čemu mu dali voliči mandát. Voliči měli v demokratických volbách na
vybranou. Andrej Babiš díky reakcím některých politických stran ve
Sněmovně na vybranou nemá.

Choices:
- rozhořčení
- soucit
- jiná
- missing
- strach
- nenávist


Question:
Migranti v Evropě hledají sexuální uspokojení. Pokud nebudeme mít děti,
prostě vymřeme a převálcují nás jiné národy, říká europoslanec
Zdechovský

ROZHOVOR Europoslanec KDU-ČSL Tomáš Zdechovský říká, že pokud nebudeme
mít děti, tak prostě vymřeme a převálcují nás jiné národy. „Ti, kdo
přichází, jsou muži ve věku 15 - 35 let. Tedy v období největší
sexuální aktivity. A je tedy velmi pravděpodobné, že budou hledat možnosti
svého sexuálního uspokojení. To ale nikdo nedomyslel,“ říká o
migrantech. Asi 70 procent lidí, kteří se chtějí dostat do Evropy na
syrský pas, nejsou uprchlíci, ale ekonomičtí migranti, které je potřeba
vrátit okamžitě zpátky do vlasti.

Obhájci imigrace tvrdí, že přijímání imigrantů pomůže ekonomice,
protože imigranti zaplní volná pracovní místa a současně prý pomohou
udržet důchodový systém. Nejsou ale naopak větším nákladem pro
sociální systémy než přínosem pro ekonomiku? Plus započtěme náklady na
bezpečnost a následky kriminality...

Co říkáte silvestrovským událostem v Kolíně nad Rýnem a dalších
německých i evropských městech?

Dalo se to čekat. Podobné problémy byli již opakovaně v Itálii, ale tehdy
to nikdo neřešil. Ale nikdy to nebylo v takovém rozsahu. Právě Kolín byl
znám svým velmi pozitivním přístupem k imigrantům. Takže samotné
události byly obrovským překvapením a i určitý políček především
politice Angely Merkel, která bohužel nedokázala včas zastavit ten proud
lidí. Přes upozorňování policistů a tajných služeb pořád opakovala v
listopadu, že vše zvládnou, když už bylo vidět, že to není možné.

Co se týče sexuálních útoků uprchlíků v Německu, publicista Jan
Petránek řekl, že útoky na ženy jsou hluboko v mentalitě migrantů a
uprchlíci mají hodnoty neslučitelné s našimi. Co o tom soudíte?

Spíše si myslím, že útoky vyplývají ze sexuálního pudu a
neuspokojeného libida migrantů dle Freuda, což nevylučuje, že i mezi nimi
mohou být devianti. Ale neházel bych je do jednoho pytle, protože tomu
prostě takto není. Opakovaně jsem na tento problém upozorňoval, ale nikdo
to prostě nechtěl slyšet. Ti, kdo přichází, jsou muži ve věku 15 - 35
let. Tedy v období největší sexuální aktivity. A je tedy velmi
pravděpodobné, že budou hledat možnosti svého sexuálního uspokojení. To
ale nikdo nedomyslel.

Objevily se zprávy, že německá policie nemá vyšetřovat „drobnou“
kriminalitu přistěhovalců...

Ano, to je pravda. Potvrdili nám to s kolegy nyní v Kolíně nad Rýnem i
samotní policisté, nicméně se tato situace před dvěma měsíci radikálně
změnila. Právě ta malá kriminalita rozhoduje o tom, zda se lidé cítí v
dané zemi bezpečně. Lidé jsou velmi citliví na to, když jim někdo ukradne
jejich věci, které mají rádi. A to si řada politiků vůbec neuvědomuje.

Šéfka Alternativa pro Německo Frauke Petry prohlásila, že by pohraniční
stráž měla být připravena střílet uprchlíky, pokud to bude nutné. „Potřebujeme
efektivní kontrolu (hranic), abychom zabránili neregistrovaným žadatelům o
azyl vstup do země z Rakouska. Žádný policista nechce střílet na
uprchlíky a já si to také nepřeji. Ale střelba by měla být umožněna
jako poslední možnost,“ prohlásila pro německá média šéfka AfD Frauke
Petry. Souhlasíte s ní?

Nesouhlasím. Naši rodiče a prarodiče si ještě velmi dobře pamatují to
střílení na hranicích a věřte, že to nebylo nic, na co bychom měli být
opravdu hrdí. Existují různé prostředky, jak bezpečně zastavíte osobu
bez střelby. Nesmí být ale politici a policisté ustrašení je použít.
Například na makedonsko-řeckých hranicích na sebe nechávají policisté
opakovaně házet kameny. To považuji za naprosto nepřijatelné.

Premiér Sobotka řekl: „Jsem přesvědčen, že levicové lídry za deset
dvacet let najdeme spíše mezi dobrovolníky, kteří v létě odjeli na
Balkán a pomáhali uprchlíkům. Tihle lidé budou v budoucnu představovat
levici. Nehledal bych je na náměstích, kde se šíří xenofobie, nenávist a
rasismus.“ Co o tom soudíte?

To je názor pana Sobotky. I mnoho lidovců odjelo pomáhat lidem na Balkán a
nemyslím si, že by někdo z nich chtěl být levicovým lídrem. Myslím, že
věci nejsou tak jednoduché, jak si někteří politici přejí. A budoucnost
ukáže, že i řada těch, co jsou dnes na náměstních, se do politiky jednou
velmi hlasitě vrátí.

Slovenský premiér Fico řekl, že nechce, aby na Slovensku vznikla nějaká
ucelená muslimská komunita. Řekl, že existuje problém s integrací
imigrantů, a také řekl, když to řeknu lidově, že si nevezme na triko, aby
byly ženy na Slovensku sexuálně napadány. Co si o tom myslíte?

To byla Ficova předvolební rétorika. Osobně ho považuji za jedno z méně
inteligentních prohlášení slovenského premiéra, protože na Slovensku už
muslimské komunity dávno jsou. Například o jedné vím v Bratislavě a i
vím o návštěvách muslimů v tamních lázních. Celkem by mě zajímalo, co
s tím bude pan premiér dělat a konkrétní statistika, kolik muslimů,
kteří žijí na Slovensku, někoho sexuálně napadlo.

Robert Fico také řekl, že absolutní většina běženců jdoucích do
Evropské unie z Turecka jsou ekonomičtí migranti. „Trvám na svém postoji,
že absolutní většina těchto lidí jsou ekonomičtí migranti (hovořil o
migrantech jdoucích do Evropy z Turecka, pozn. redakce). Kdo má věřit
člověku, který se necítil bezpečně v Srbsku, v Maďarsku, ani v Rakousku,
a tak šel až do Německa? Evidentně mu šlo o ekonomické zájmy,“ řekl
Fico…

Ano, s tím souhlasím. Říkám to již dlouho. Asi 70 procent lidí, kteří
se chtějí dostat do Evropy na syrský pas, nejsou uprchlíci, ale ekonomičtí
migranti, které je potřeba vrátit okamžitě zpátky do vlasti, a to již v
Řecku a nikam je dál nepouštět do Evropské unii.

Jak hodnotíte to, jak se k imigrační krizi staví EU a Německo? Jak se
díváte na roli Turecka? Máme se s ním dohodnout, nebo nás bude vydírat?
Není lépe postavit ploty chránící hranice?

Tak myslím, že jak EU, tak Německo začalo procitat ze své nesmyslné
politiky, kdy díky přijímání ekonomických migrantů zůstalo stále méně
peněz na pomoci skutečným uprchlíkům. Ale už se stalo hodně chyb, které
se budou špatně brát zpátky. Osobně jsem pro to Turecku pomoci, ale Turecko
musí také ukázat, že ono je ochotné pomoci nám. Ta tolerance pašeráků
lidí v Turecku je neprosto nestoudná. Osobně jsem proti jakýmkoliv plotům,
ale bohužel v tuto chvíli nemáme jinou šanci.

Andrej Babiš řekl, že příliv uprchlíků do EU se musí zastavit úplně.
Nemáme dle něj povinnost a v tuto chvíli nemůžeme vůbec nikoho přijímat.
Musíme prý v první řadě zaručit bezpečnost našich občanů. Ptá se,
proč by z bohatství evropských zemí tvořených po generace měli žít
lidé bez vztahu k hostitelské zemi a kultuře – lidé, kteří představují
bezpečnostní riziko a jejichž touhou není asimilace, ale rozvrat evropské
kultury. Dle Babiše není možné, aby Evropané měli menší práva než
přistěhovalci, a je vyloučeno, aby se přizpůsobovali uprchlíkům. Jaký je
váš názor?

Kdyby to neřekl pan Babiš, ale někdo jiný, tak bych tomu věřil. Ale pan
Babiš jednou řekne, že potřebujeme osm tisíc lidí do továren a pak zase
obrátí. Můj názor dlouhodobý je, že kdo tu nechce žít a respektovat
naše pravidla, tak ať odejde. A myslím, že to je pravidlo, které platí
vždy a všude.

Předseda SPD a poslanec Tomio Okamura říká, že neexistují umírnění
muslimové a že islám je zločinná ideologie. Dle něj by bylo potřeba ihned
všechny islámské migranty vrátit zpět do mateřských zemí a byl by pro
vyhoštění i potomků těchto migrantů, kteří se v Evropě narodili.
Rusové jsou prý de facto naši jediní upřímní silní spojenci v souboji s
radikálním islámem. Každý muslim je dle něj bezpečnostní riziko a
skutečně časovaná bomba. Co si myslíte o tomto?

To generalizování. Je třeba rozlišovat mezi muslimy a radikálními
islamisty. To je obrovský rozdíl. Já sám znám v České republice i v
zahraničí řadu muslimů, kteří rozhodně nepředstavují žádný
bezpečnostní problém a naopak jsou největšími odpůrci radikálů. Z
historie známe naprosto stejnou rétoriku proti Židům a celé to tehdy
skončilo! Miliony lidí, kteří zemřeli v koncentračních táborech. Pokud
by chtěl Tomio Okamura vyhostit potomky muslimů, mohl by se brzo obávat, že
po nich přijdou na řadu potomci Japonců.

Vidíme, že Schengen je věc pro dobré počasí, ale když přijde bouřka,
prosakuje a valí se přes něj povodeň. V okamžiku, kdy EU hranice nijak
nehlídá, cizí lidé libovolně bez jakékoli registrace překračují hranice
a pohybují se po Evropě. Současně vidíme, že už nyní jsou v západní
Evropě obrovské muslimské komunity podhoubím pro terorismus. Neměl by si
náš stát vzít zpátky pravomoc, kdo může vstoupit na naše území? V
okamžiku, kdy není chráněna vnější hranice EU? První je věc, že
kontrolou hranic zamezíme přílivu uprchlíků, a druhá věc, že v západní
Evropě jsou občané EU muslimského vyznání, kteří jsou zapojení do
hnutí teroristů. Ale muslim, který žije třetí generaci v Německu a je
třeba terorista, může libovolně překročit hranice naší země, nikdo ho
na hranicích nezkontroluje, nezadrží a zde může u nás něco spáchat.
Jedním ze znaků suverénního státu je, že kontroluje své hranice a
kontroluje právo na svém území, které je vytyčeno hranicemi. Jakmile
někdo poruší zákon u nás, překročí hranice, tak už náš stát toho
člověka těžko potrestá...

Pokud někoho nezkontrolujeme, tak je to obrovská hrozba. Ukázaly to i
teroristické útoky v Paříži, kdy přes Řecko přišli minimálně dva
teroristé vydávající se za uprchlíky. Vnější hranici musíme co možná
nejdříve opravdu opevnit a každý, kdo přichází, musí být důkladně
prověřen a zkontrolován. Jinak nevidím smysl Schengenu.

I kdybychom nepočítali současnou migrační vlnu, tak již před ní
existovaly odhady, že v západní Evropě budou mít muslimové většinu do 40
let. Takže v Německu, Francii, Británii, Belgii, Nizozemí a tak dále mohou
nastavit muslimská pravidla a právo šaría. Budou ovládat velké země EU a
pak muslimské zásady mohou prosazovat vůči nám. Není pro nás EU z tohoto
důvodu hrozbou a není pro nás řešení vystoupit z EU a utvořit nějaké
uskupení států kolem Visegrádu a části Balkánu a dalších států
střední a východní Evropy, které by se tomu ubránily?

Víte, kde žije v Evropské unii procentuálně největší počet muslimů? V
Bulharsku. A slyšel jste někdy, že by tam měli nějaký problém? Komunity
muslimů žijí a žily v Evropě po staletí. A spíše je to na zamyšlení
nás, Evropanů, proč nemáme děti. Pokud nebudeme mít děti, tak prostě
vymřeme a převálcují nás jiné národy. Takto to bylo v historii již
mnohokrát.

Jak hodnotíte výsledky voleb na Slovensku?

Výsledky voleb na Slovensku jsou výpraskem tradičních stran a ukazují na
nástup extrémismu a euroskepticismu. Je to racionální odpověď na to, co se
ve společnosti v posledních měsících děje. Lidé přestali věřit
tradičním politickým lídrům a hledají alternativu v různých stranách a
hnutích. Myslím, že podobné výsledky voleb navzdory všem průzkumům
bychom mohli čekat i u nás. A přátelům ze slovenské KDH by přál, aby
prošla stejným vývojem jako KDU-ČSL a nejpozději za čtyři roky se do
parlamentu vrátila.

Choices:
- rozhořčení
- soucit
- jiná
- missing
- strach
- nenávist


Question:
Německo je zděšeno z vítězství Trumpa. Prý to bude katastrofa

Německá média i politici nijak neskrývají nelibost a obavy z vítězství
Donalda Trumpa. Podobně je tomu i mezi německými politiky, byť samotná
kancléřka Angela Merkelová nabídla Trumpovi přátelskou ruku ke spolupráci.

„Opravdu se to stalo. Trump to dokázal a navzdory všem průzkumům a
předpovědím se stal 45. prezidentem Spojených států. Člověk, který
uráží cizince, ženy a osoby. Člověk, který káže nenávist a uráží
nejvýznamnější partnery Spojených států. To je skutečně politická
katastrofa,“ neskrývá své zděšení komentátor Spiegelu Rolland Nelles a
dodává, že v amerických prezidentských volbách zvítězil surový
populismus.

Trump podle Nellese zabodoval především díky svým nenávistným sloganům
namířeným proti politickým institucím a médiím. „Zvítězil díky
hlasům bílé střední třídy, jež utrpěla četné šrámy v důsledku
destabilizace globálního světa po finanční krizi. Republikánský kandidát
jim sliboval, že dá vše do pořádku. Je přitom jisté, že tento problém
samotný Trump nikdy vyřešit nemůže,“ poukazuje německý komentátor.

Svět podle Nellese vstupuje do nové fáze. „Prezident, který chce zlepšit
životy svých občanů, musí usilovat o smíření a dialog s ostatními
státy a kulturami. Nic z toho však Trumpa nezajímá, protože on jen boří,
ničí a rozděluje. Když se podíváte na jeho životopis, tak vám musí být
jasné, že jeho vůbec nezajímá konstruktivní řešení. Svět i USA jsou
kvůli tomu ohroženy nestabilitou a existuje vážná hrozba, že vypuknou
další konflikty a vzniknou nové krize,“ míní Nelles.

Nicholas Richter ze Süddeutsche Zeitung se ve svém komentáři nepokrytě
vysmívá voličům Donalda Trumpa a srovnává je se stejně „nevědomými“
voliči, kteří hlasovalo pro Brexit. „Hlasovali ‚pro‘ a druhý den ráno
hledali na Google, co všechno vlastně jejich rozhodnutí znamená,“
konstatuje přezíravě Richter a srovnává aktuální postavení Trumpa a
situací Obamy při jeho zvolení v roce 2007. „Obamu tehdy uznávali všichni
demokraté, ale Trumpa část z nich nenávidí.“

Za problematické považuje Richter zejména plány Trumpa v oblasti
zahraniční politiky. „Vše nasvědčuje tomu, že bude ze strany nové
americké administrativy více nacionalistická a izolacionistická. Nedá se
opravdu příliš odhadovat, co může svět od Trumpa očekávat. On si v
průběhu kampaně pouštěl ústa na špacír, ale do konkrétních detailů
příliš nezabíhal. Mnoho jeho voličů tedy hlasovalo pro nejistotu a teď ji
tedy mají,“ věští Richter.

Nijak se nad vítězstvím Donalda Trump neradují ani němečtí politici. „Nechce
se mi mluvit příliš diplomaticky. Výsledek amerických voleb vše ztěžuje.
Zahraniční politika Spojených států bude pro Německo i celý svět méně
předvídatelná,“ cituje magazín Focus ministra zahraničí Franka-Waltera
Steinmeiera z SPD. Spolková ministryně obrany Ursula von der Leyen (CDU) se
zase veřejnoprávní ARD bez obalu svěřila, že je v šoku. „Vstupujeme
nyní do fáze vakua,“ dodala.

Vysoká představitelka německých Zelených Katrin Göring-Eckardt zase
konstatovala, že si v důsledku vítězství Trumpa „nedokáže předtsavit
hladkou spolupráci mezi Německem a USA“.

Nicméně samotná kancléřka Angela Merkelová se vyjádřila smířlivěji a
nabídla Trumpovi „úzkou spolupráci na základě sdílení společných
hodnot“. „Obě země pojí základní hodnoty, jako jsou demokracie, svoboda
a respektování práv osob bez ohledu na jejich barvu pleti či náboženství,“
uvedla dle magazínu Focus.

Choices:
- rozhořčení
- soucit
- jiná
- missing
- strach
- nenávist


Question:
Jsou to úplní pitomci. České dozvuky slovenských voleb

Šéfredaktor Babišova deníku MF Dnes Jaroslav Plesl osobitým způsobem
okomentoval víkendové volby na Slovensku. Vzpomněl si na pána, který
navrhoval uniformy Hitlerovým SS. Prý by teď na Slovensku našel zase
zakázky.

Jaroslav Plesl stejně jako řada dalších lidí komentuje fakt, že v
sobotních volbách na Slovensku uspěl Marian Kotleba, muž, který se
otevřeně hlásí k radikální pravici a lidem přeje „dobrý bílý den“.
Na veřejnosti se nebál zdravit nacistickým pozdravem a veřejně hlásá, že
Slovensko vyčistí. Takový politik by se zřejmě líbil panu Hugo Bossovi,
německému průmyslníkovi, jenž byl členem nacistické strany a navrhoval
uniformy pro SA, SS i wehrmacht. Po druhé světové válce se omlouval za
účast na válečném dění. Zaplatil vysokou pokutu a v roce 1948 zemřel.
Slavná značka Hugo Boss však žije dodnes.

„Tomuhle chlápkovi by se teď na Slovensku líbili hlavně prvovoliči.
Poptávka po kvalitně ušitých uniformách tam evidentně poroste. Takovou
šanci by si Hugo Boss rozhodně nenechal ujít...,“ poznamenává ironicky na
sociální síti Facebook Jaroslav Plesl. Připojil fotografii Hugo Bosse.
Kotleba je předsedou Ľudové strany Naše Slovensko a župan
Banskobystrického kraje. Po volbách se stal i poslancem. Se svou stranou
obdržel přes 200 tisíc hlasů.

Plesl se ale navíc směje i analýze týdeníku Respekt. Proč? Podle tamních
novinářů si řada Slováků v neděli kladla otázku, zda opravdu chtějí
takovou zemi, jakou mají po sobotních volbách.

„Samozřejmě jsou v šoku, protože vůbec nevěděli, komu to tam házejí.
Vůbec neznají svoji zemi, s nikým se nebaví, žijí v totálně izolované
bublině, necítí vlastní náladu. Netuší nic. Jsou to úplní pitomci.
Ještě že Slováci mají Erika (Taberyho), který jim vysvětlí, proč jsou v
takovém šoku z vlastní volby,“ napsal dále Plesl.

Choices:
- rozhořčení
- soucit
- jiná
- missing
- strach
- nenávist


Question:
Až šest manželek. Oficiálně jedna, zbytek nahlásil jako sestry a
sestřenice, sděluje o migrantech krajanka z Německa, která hlásí další
zlé zprávy

„Policie nemá žádný respekt. Denně jsou pobodaní, nebo zdemolovaná auta.
Policisté se na to dívají a nezasáhnou,“ říká v rozhovoru pro
ParlamentníListy.cz o německé realitě krajanka Marta, žijící v
nejlidnatější spolkové zemi Německa, Severním Porýní-Vestfálsku. Často
jsou podle ní i znásilněné či obtěžované ženy. Sama už musela použít
dvakrát elektrošok, například když ji napadla šestice Afroarabů. „Chytili
mě za vlasy a tahali dolů. Měla jsem nahoře na tašce deštník. Začala
jsem řvát a jednoho mydlit. Nejsou zvyklí, že žena klade odpor nebo ukáže,
že nemá strach. Takže zdrhli. Bylo to odpoledne, po třinácté hodině.
Myslíte, že by mi tam někdo pomohl?“ popisuje.

Jak hodně se v poslední době změnila situace v Německu z bezpečnostního
hlediska?

Za poslední dva roky katastrofálně. Letos jsem byla čtyřikrát v Ankaře a
tam se cítím bezpečněji než v Německu. Bohužel je Turecko bezpečnější
země než Německo. A Němci lžou sami sobě. Jsou už tak zdeformovaný,
zakomplexovaný národ. Prostě se bojí. Sami mi to říkají – máme strach
a bojíme se něco říci. Když řeknete svůj názor, jste okamžitě fašista.
Takže aby je takto nikdo neoznačil, raději si nechají čurat na hlavu.
Migranti se tomu smějou. I policajtům. Policie nemá žádný respekt. Denně
jsou pobodaní nebo zdemolovaná auta. Policisté se na to dívají a
nezasáhnou. Denně jsou i znásilnění. Když jednoho chytí, tak dostane
podmínku na osm měsíců. Což je směšné. Nemluvě o tom, že teď Turek
znásilnil sousedku důchodkyni a nebyl potrestaný. Kde to jsme?

V čem vidíte hlavní problém? V postoji muslimů k ženám?

Turci tady žijí už padesát let. Němci podcenili jejich mentalitu. V
tichosti jim financují všechny jejich manželky. Oficiálně je mnohoženství
v Evropě zakázané, ale každý Turek se směje a říká, že má čtyři
baby. Například otec spolužačky mé dcery měl šest manželek. Má jeden
barák v Anatolii, druhý v Německu. Přitom pracoval v Německu za celý
život čtyři roky. Má asi dvanáct dětí, jezdí mercedesem. Má prý
deprese a bolí ho záda. Takže je jako marod, ale sekat děti, to mu svědčí.
Oficiálně má jednu manželku. Další nahlásí jako sestřenice, nevlastní
sestru a tak. A když mají děti? Tak jsou vedené jako samoživitelky. Takže
dostanou ještě navrch 200 euro. Přitom v muslimské zemi neexistuje
samoživitelka. Ale Němci tvrdí, že to nemohou dokázat. Byla o tom i jedna
reportáž, kdy se Turci smáli, že v Turecku musejí financovat své ženy
sami a tady jim to zaplatí sociálka. Němci mlčí. Přitom to stojí
šílené peníze.

Ještě jste nezmínila fakt, že některým těm manželkám je třeba i
dvanáct...

Ano. Oni ale tvrdí, že jim je osmnáct. A třicetiletý chlap se zase vydává
za sedmnáctiletého. Nemluví třeba arabsky nebo v obličeji vidíte, že je
to Afroarab nebo Pákistánec či Afghánec, ale všichni jsou ze Sýrie. V roce
2015 ukazovali v televizi černocha, a že je prý ze Sýrie a říkal, že je
mu patnáct. Teď je skandál v Borusii. Fotbalista, Afričan, údajně je mu
dvanáct. Vypadá na čtyřiadvacet. Je mu prý dvanáct a má osmnáctiletou
přítelkyni. A Němci jsou nadšení, jakou má kondičku, jak je dobrej ve
dvanácti letech. To je do nebe volající. Mezi námi, ti, kdo sem teď
přišli, mají v hlavě jen Korán. Říká se, že z osmdesáti pěti procent
jsou to analfabeti. U nich doma nevidí baby na ulici. Pro stoprocentního
muslima je zahalená žena čistá žena. Ty, které nejsou zahalené a chodí
samy po ulici, tak on si s nimi podle Koránu může dělat, co chce. Je to
nečistá žena. Když Merkelová řekne, že islám patří do Evropy a k
Německu, tak tím ona povoluje ty jejich debilní zákony. Takže já jako
stará osoba jsem neustále obtěžovaná. Blondýna je u nich automaticky
děvka. To slyším pořád.

Máte tedy sama neblahou zkušenost?

Už dvakrát jsem musela použít elektrošok. Poprvé na mě loni skočilo
šest Afroarabů. Zezadu. Mám dlouhé vlasy a zezadu mě viděli a neodhadli,
jak jsem stará. Ale oni vlezou i na pětaosmdesátileté babičky. Šla jsem po
hale hlavního nádraží. Chytili mě za vlasy a tahali dolů. Měla jsem
nahoře na tašce deštník. Začala jsem řvát a jednoho mydlit. Nejsou
zvyklí, že žena klade odpor nebo ukáže, že nemá strach. Takže zdrhli.
Bylo to odpoledne, po třinácté hodině. Myslíte, že by mi tam někdo pomohl?
Oni jdou dál. I chlapi. Před měsícem obtěžovali čtyři migranti ve vlaku
dvě holčičky. Přitom zmlátili jejich otce. Osahávali jeho dvě jedenáct a
dvanáct let staré dcery. A tomu chlapovi v tom vlaku nikdo nepomohl.

To je smutné. Proč mu nepomohli? Mají strach?

Mají. Migranti nosí nože i pistole. Kolegy jsem se ptala, co by udělal,
kdyby třeba ve vlaku viděl, že někdo obtěžuje ženu. Řekl mi, že by se
snažil zavolat pomoc, ale sám by nezasáhl. Takto uvažuje většina. Není to
moje věc, jdu od toho. Německá policie v televizi vyhlásila, že
doporučují ženám a dětem, když nemusejí, aby nevycházely samy ven. Že
tím se sníží kriminalita. Každý den se v Německu najde zabitá žena.
Většinou jde o sexuální vraždy.

Podle výsledků německých voleb je ale rozdíl v postoji západních a
východních Němců...

To ano. Spousta lidí však pochybuje, že to takto bylo. Manipulovat se dá
všechno. Merkelová i tak byla šokovaná. Ta si snad myslela, že vyhraje na
devadesát procent. Nic jí nedochází. Argumentuje tím, že se znásilňovalo
i před migranty. Nebylo to ale takové procento. A pak spousta procent
znásilnění mají na svědomí Turci s německými pasy. Ale německý pas z
něj Němce neudělá.

Co od politiků očekáváte?

Oni nemají důvod nic měnit. Jsou zabezpečení a o normální lidi jim nejde.
Neznám nikoho, kdo by s Merkelovou sympatizoval. Pořád ale čekají.

Nejde jen o kancléřku. Stejně vstřícný přístup k migraci zastávají i
další strany...

Já vím. Ale ona to všechno způsobila. Rozhodla se sama. Teď nutí celou
Evropu, aby vylízala její kašičku. Mluví o solidaritě. Když se ale
rozhodovala, nikoho z dalších evropských států se nezeptala, co by bylo,
kdyby to Německo nezvládlo, jestli by byli ochotné vzít nějaké migranty.
Navíc 85 procent migrantů nemá nárok na azyl. Tak jaká solidarita. Stačí
je sbalit a poslat zpátky.

Což se ale moc neděje?

Pár největších kriminálníků – což jsou většinou Somálci, Afghánci
a Eritrejci – poslali pryč. Vezměte si ale, že už v roce 2012 tu bylo 187
tisíc Afghánců, kteří měli papíry, že musejí opustit Německo, že jsou
vyhoštěni. Oni pořád sedí v Německu. Teď je skandál na policejní
akademii, kde jsou mafiáni mezi policisty i mezi vojáky v armádě. Zatlouká
se to. Oni všechno tutlají a tají. Když už nemůžou, přiznají tak deset
procent a různě to okecávají a omlouvají. Říká se, že Německo je
banánová republika. Každý si tam může dělat, co chce, a není potrestaný.
Naopak já když nezaplatím pokutu za parkování, tak mě pomalu dají do
vězení. Jeden Němec například nesouhlasil s pokutou pět euro. Dali mu
želízka a strčili ho do vězení. Migranti jim přitom zapalují auta,
vymlacují obchody, kradou. Viděla jsem na videu, jak šli do kosmetiky, bylo
jich šest, každý si nabral plnou tašku a vypadli. Prodavačku, která se jim
postavila do cesty, zmlátili a šli. Všude jsou sice kamery, ale neví se, kde
jsou. Děje se to denně. A když je náhodou chytnou, tak řeknou, že jim
není ještě osmnáct nebo že má trauma z války a že za to nemůže. I u
nás, kde bydlím, se každý druhý den střílí. Netušila jsem, o co jde.
Natočila jsem střelbu na video a poslala kamarádovi, vojákovi z povolání.
On mi okamžitě zavolal s tím, ať jsem doma, že je to střelba z
kalašnikovů. V metru u nás hážou holky do kolejiště. Jedna turistka,
Američanka, je zabitá, další museli amputovat končetiny. Dva podle kamer
chytili. Jeden Afghánec, druhý, myslím, z Íránu. Neměli nárok na azyl,
měli být už dávno odsunutí. Teď byl soud, ale oni mají prý trauma. Oni
za to nemůžou. Řekněte to ale rodičům těch holek.

Choices:
- rozhořčení
- soucit
- jiná
- missing
- strach
- nenávist


Question:
Miroslav Macek napsal něco moc nepěkného o Madeleine Albrightové

Bývalý poslanec za ODS Miroslav Macek se ve svých pondělních glosách
zaměřil nejen na nový nápad ohledně alkoholu i cigaret, ale i na informace
kolem prezidentských voleb v USA.

„Nápad, aby se alkohol a cigarety daly platit jen platebními kartami, a ne
hotovostí, je jen dalším výmyslem dobroserů, kteří pod ušlechtilými
záminkami způsobují velké zlo, jehož následky jsou ve svých důsledcích
tristní: přesouvají další a další. odpovědnost z rodičů na stát,“
zmínil Macek a otázal se, jak v takové společnosti mají vyrůstat
odpovědní občané. „Když zde namísto osobní odpovědnosti vládnou
příkazy a zákazy, pochopitelně nepříliš účinné a obcházené,“
sdělil.

Macek si rýpl také do primátorky Prahy Adriany Krnáčové (ANO). „Pražská
primátorka Adriana Krnáčová slibovala začátkem roku 2015, že do tří let
sníží počet zaměstnanců magistrátu o 25 %. Ve skutečnosti jich od té
doby přibylo dalších 109. No, pokud má ten slib splnit, bude se muset v
příštím roce zatraceně hodně propouštět!“ řekl.

Původní text ZDE.

A závěrem zmínil také situaci v USA. „Situace, kdy kandidát na
amerického prezidenta získal ve volbách méně hlasů voličů, ale více
volitelů, nastala v USA celkem pětkrát. V roce 1824 zvítězil takto Adams
nad Jacksonem, v roce 1876 Hayes nad Tildenem, v roce 1888 Harrison nad
Clevelandem, v roce 2000 Bush mladší nad Gorem a nyní Trump nad Clintonovou.
A mimochodem, Clintonová získala o 0,2944594649836894 % více celkem
odevzdaných hlasů než Trump…,“ uvedl Macek.

K USA se vyjádřil pak ještě jednou, a to v souvislosti s exministryní
zahraničí Madeleine Albrightovou. „Podle Albrightové Trumpa vystřelil
strach obyčejných Američanů z budoucnosti, přistěhovalců a Číny.
Myslím, že se mýlí. Trumpa vystřelil strach přesně z takových politiků,
jakým byla ona,“ uzavřel se slovy, že v případě, že je někdo smutný,
že se prezidentkou nestala žena, nemusí být. „Příští rok jsou volby ve
Francii,“ řekl.

Choices:
- rozhořčení
- soucit
- jiná
- missing
- strach
- nenávist


Question:
Hvězda televizní revoluce Adam Komers hovořila o "panu inženýru Zemanovi".
Z jeho rukou by si prý netroufl převzít vůbec nic

Byl jednou z hlavních tváří tzv. televizní krize. Ve veřejnoprávní
televizi působil téměř čtvrtstoletí, nyní podniká. Rozhovor s bývalým
redaktorem České televize přinesl web Svobodné fórum.

Komers kritizoval prezidenta Miloše Zemana: „Já jsem o tom přemýšlel již
loni, když začaly tanečky s pozváním a nepozváním některých rektorů.
Říkal jsem si, jak bych se zachoval já. Vím zcela bezpečně, že bych
vyznamenání z rukou tohoto člověka nepřijal, neumím si tedy představit,
že si někdo zcela vážně půjde v dnešní situaci převzít z rukou pana
inženýra Zemana jakýkoli metál. Pro mě je to nepředstavitelné,“ uvedl.

Celý text je ZDE.

Když redaktorka namítla, že někteří lidé argumentují tím, že nejde o
vyznamenání od prezidenta, ale o vyznamenání státní a o to, že 28.
říjen nemá společnost rozdělovat, protože je to svátek nás všech,
Komers odpověděl: „Společnost rozdělil pan inženýr Zeman. Není o čem
uvažovat, je to nepředstavitelné převzít cokoli z jeho rukou.“

Přesto je Komers přesvědčen, že nebezpečí číhá úplně jinde. „V
tuto chvíli mlčky vyčkává a poté nás umlátí koblihami. Je otázkou, jak
přesvědčit národ a voliče, že je to velmi nebezpečná situace a že z ní
může těžit někdo třetí, ten, kdo se v posledních dnech tak trošku
skrývá,“ uvedl Komers ve zřejmé narážce na ministra financí Andreje
Babiše.

Osobně nechápe, komu může Babiš imponovat. „Vidím v tom obrovské zlo
– podnikatel, který profituje na dotacích, on podniká s penězi daňových
poplatníků. A tento člověk vyrazil proti živnostníkům, tedy proti těm,
kteří po státu nic nechtějí a živí se sami bez těchto dotací. To je
taková nehoráznost, skutečně jsem si nemyslel, že se něčeho takového
dočkám v demokratické zemi. To, co se chystá na živnostníky, je atentát.
Vymyslel jej pan Babiš, ale stejně odpovědní jsou za něj jeho koaliční
partneři, tedy ČSSD a KDU-ČSL. Zničí to spoustu podnikatelů, mám signály
od několika lidí, kteří budou muset skončit,“ uvedl Komers.

Choices:
- rozhořčení
- soucit
- jiná
- missing
- strach
- nenávist


Question:
Vedení žádá Krymčany, aby nejezdili na Ukrajinu kvůli radikálům
hlídkujícím na hranici

Cesty obyvatel Krymu na Ukrajinu mohou být nebezpečné proto, že od pondělka
hlídkují na ukrajinských hraničních přechodech tak zvaní aktivisté
občanské blokády Krymu, je přesvědčen místopředseda krymské Státní
rady Andrej Kozenko.

Obyvatelům regionu doporučuje, aby byli opatrní, a pro cestu se rozhodli
pouze v tom případě, že je to nezbytně nutné.

Aktivisté blokády Krymu budou od pondělí hlídkovat na třech hraničních
přechodech u vjezdu na poloostrov na ukrajinské straně spolu s pohraničníky,
oznámila už dříve ukrajinská média s odvoláním na zdroje v organizaci
Občanská blokáda Krymu.

„ V kontextu nedávného prohlášení (předsedy medžlisu, lidového
poslance ukrajinské Nejvyšší rady Refata) Čubarova o ozbrojeném zabrání
Krymu, v kontextu údajů o tureckých žoldnéřích na hranici s poloostrovem,
které máme k dispozici, značně vzrůstá pravděpodobnost provokací vůči
občanům Ruska", soudí Kozenko.

Tak zvaní aktivisté blokády Krymu jsou podle slov místopředsedy krymské
Státní rady teroristé, kteří vyhazují do povětší sloupy elektrického
vedení, kteří zorganizovali potravinovou a energetickou blokádu. „Je to
vlastně totéž, jako kdybychom zapojovali do hlídkování na letištích a
nádražích bojovníky ISIL", uzavřel Andrej Kozenko.

Choices:
- rozhořčení
- soucit
- jiná
- missing
- strach
- nenávist


Question:
"Děvka," zaútočil Konvička na zelenou političku s muslimským šátkem. A
věc pokračuje

Martin Konvička se vrací ke včerejšímu soudnímu jednání v kauze
somálské dívky, která opustila českou střední zdravotnickou školu poté,
co jí bylo ve výuce znemožněno nosit muslimský šátek. Dívka žaluje
ředitelku školy, žádá omluvu a odškodné 60 tisíc korun. V případu na
sebe upoutala pozornost i politička Monika Horáková ze Strany zelených,
kterou Konvička označil za „děvku“. Teď vysvětluje, proč to udělal.

„Pozoruji poměrně zajímavý fenomén, týkající se té zašátkované ‚zelené
političky‘ od včerejšího soudu se ŠÁTEČNICEMI ZE ZDRÁVKY. Média s
chutí naskočila na polovulgární výraz, jímž jsem tu nebožačku označil.
A na fb se vyrojili trollové (ale i netrollové), nadšení, že mají zase
Konvičku – sprosťáka. Ujíždějí si na tom, že označením té Uhlovic
snachy za ‚děvku‘ ukazuji ‚neúctu‘ k ženám. Bavím se ... protože
zde úplně uniká, PROČ jsem ji takto označil,“ napsal Konvička na
sociální síti Facebook.

Jen pro připomenutí, Monika Horáková dorazila k soudní síni v šátku a
čelila tlaku skupiny občanů, kteří ji vyzývali, aby „neprovokovala“ a
šátek si sundala. Horáková, která je v příbuzenském vztahu s
ombudsmankou Annou Šabatovou, odmítala šátek sundat a hájila se, že
žijeme v Evropě, kde lidé mohou nosit na hlavě, co chtějí. Lidé stojící
kolem Horákové se političky ptali, zda mají podobnou svobodu i ženy v
Íránu, které jsou nuceny nosit muslimský šátek na hlavě, ať se jim to
líbí nebo ne. A právě na tento problém naráží i Konvička.

„Hájení ‚práva na šátek‘ ze strany rozmazlených zápaďanek PLIVE DO
TVÁŘÍ těm milionům muslimských žen, které šátek nosit nechtějí, ale
musejí. Fakt si víc vážím arabské nebo somálské disidentky než
nafrněné zelené aktivistky, která nechápe nic,“ popsal Konvička jádro
problému.

Tato žena by si prý měla vybrat, jestli chce zůstat političkou. Pak musí
čelit tvrdému tlaku, který to s sebou nese. Pokud na to Horáková není
připravena, měla by se podle Konvičky z politiky stáhnout.

„Dotyčná se pokládá za političku. Co si různí politici, počínaje
prezidentem republiky a konče posledním starostou, musejí vyslechnout,
všichni tušíme. Dotyčná si musí vybrat – buď bude opečovávanou
křehkou květinkou ve stylu porcelánových panenek, ale pak ať nekecá do
politiky, nebo ať do politiky kecá, ale pak se nesmí divit,“ zakončil
Konvička.

Choices:
- rozhořčení
- soucit
- jiná
- missing
- strach
- nenávist


Question:
Kdopak nám to agituje z televize za uprchlíky? Petr Žantovský objevil
další vypečenou neziskovku. A také europoslance flákače, který se tím
ještě chlubí

TÝDEN V MÉDIÍCH Výrok europoslance Stanislava Polčáka, že nehodlá jezdit
do Bruselu, dokud mu někdo nezaručí, že tam jsou elementární body
dopravních tepen bezpečné, zaujal mediálního analytika Petra Žantovského.
Ten se ve svém pravidelném ohlédnutí důkladně věnuje ohlasům na
vystoupení Andreje Babiše v Poslanecké sněmovně, ale i tomu, že Česká
televize vede diskusi na téma, jak si neudělat z přistěhovalců nepřátele.
V té souvislosti se podíval na zoubek Sdružení pro integraci a migraci, v
jehož čele stojí Jan Ruml.

S teroristickými útoky v Bruselu souvisí první téma, které si pro své
pravidelné ohlédnutí za zajímavostmi mediálního světa uplynulého týdne
vybral Petr Žantovský. „Nechci se zabývat tím, proč k atentátům došlo,
jakým způsobem se to řeší, nebo neřeší, to je otázka pro někoho
jiného. Mě na tom zaujala jedna velmi bizarní mediální hláška, jejímž
autorem byl pan europoslanec Stanislav Polčák za TOP 09 a Starosty. Ten
krátce po útoku pronesl pro deník Právo: ‚V následujícím týdnu
nehodlám do Belgie jet, dokud mi někdo nezaručí, že elementární body
dopravních tepen jsou bezpečné.‘ Jistě, každý má strach, každý má
oprávněné obavy z terorismu a proč by je tedy neměl mít také pan
europoslanec?“ uvádí pro ParlamentníListy.cz Petr Žantovský.

Ovšem má za to, že Stanislav Polčák jezdí do Bruselu pracovat. „A za tu
práci, je-li to práce, no nějaké zaměstnání nebo nějaká činnost to je,
pobírá nějaké peníze a jistě ne malé. On sám ví lépe než já, kolik
to je. Jistě se to dá dohledat ve veřejných zdrojích a jistě to nejsou
příjmy srovnatelné s příjmy většiny českých obyvatel. Nu a tento pán
nám teď oznámil, že nepojede do práce, protože proto. Tak já kladu
veřejnou otázku, jestli se pan Polčák za ten týden, nebo za tu dobu, po
kterou nepojede do práce, vzdá platu, jestli si vezme neplacené volno, jak se
to dělá. Nebo zda si vezme dovolenou, i když nevím, jestli mají
europoslanci dovolenou. No oni ji mají stále, tak se to těžko posuzuje, ale
zas nechci být jedovatý,“ poznamenává mediální analytik.

Polčák potvrdil, že všichni si jsou rovni, jen někteří si jsou
rovnější

Okamžitě ho ale napadá, co by se stalo, kdyby příkladně uklízečka,
recepční, překladatelka nebo jakákoli jiná pracovnice či pracovník
Evropského parlamentu řekli: „Víte, na té stanici Maalbeek není bezpečno
a já sem jezdím metrem, kolo. nemám, na taxíka taky nemám, tak já prostě
nepřijdu do práce, dokud mi někdo nezaručí, že ty body dopravních tepen,
jak říká pan Polčák, jsou bezpečné.“ Je mu jasné, jak by to dopadlo.
„Samozřejmě vyhazovem z práce, protože na takové stanovisko nemají
nárok obyčejní lidé, na to mají zřejmě nárok jenom nadlidé. A jak
pravil Orwell ve Farmě zvířat, tak všechna zvířata jsou si rovna, ale
některá jsou si rovnější,“ připomíná Petr Žantovský.

Na zmíněném prohlášení nám tak europoslanec Stanislav Polčák názorně
ukazuje, že Orwellův odkaz stále platí. „A já se ptám voličů pana
Polčáka a voličů těchto lidí, kteří takto vystupují, kteří hlasují
pro kvóty, hlasují pro to, aby se omezovaly pravomoci jednotlivých
členských zemí a národních států, tak jestli to je konformní s názory
těch, kteří pana Polčáka a jemu podobné volili. A jestli si ti voliči
opravdu myslí, že je správné, aby pan Polčák navzdory tomu, že je bohatě
placen, nejel do práce. Takže to berme jako veřejnou otázku. Jestli na ni
někdo odpoví, nevím. Každopádně je třeba ji klást,“ je přesvědčen
mediální odborník.

Babišův rétorický výkon při precizně vystavěném projevu

Poměrně značné množství mediálního prostoru v tomto týdnu obsáhlo
téma Andrej Babiš, zejména jeho středeční expozé v Poslanecké sněmovně.
„Z několika věcí jsem byl velice překvapen. Jednak jsem nečekal, že se
pan Babiš svého rétorického výkonu zhostí tak brilantně, přesvědčivě
a rétoricky vypracovaně. Podle mé ženy, která je mimo jiné divadelní
režisérkou, to byl opravdu vynikající profesionální rétorický výstup a
já si to myslím také. Také výstavba projevu – nevím, kdo mu ho psal,
nebo jestli si to psal sám, to je úplně jedno, říkal to on, tudíž ho beru
za autora – byla naprosto brilantní, precizní,“ říká pro
ParlamentníListy.cz Petr Žantovský.

Andrej Babiš u něj zabodoval tím, že nejprve provedl přehlídku všech
možných kauz, které proběhly českou kotlinou za posledních pár let, a
vypointoval to vyznáním, že neříkal pravdu ve věci vlastnictví té firmy
Čapí hnízdo, a omluvil se za to. „To je věc, která je velmi důležitá,
řekl bych nejdůležitější z celého toho projevu. Tak to považuji opravdu
na úrovni rétorických výkonů, jako bývají Zprávy o stavu Unie
amerických prezidentů a podobně. To byla prostě profesionální státnická
práce. Bylo zřejmé, že to zaskočilo následně vystupující politiky, ať
už pana Kalouska, pana Fialu, pana Stanjuru a další, protože na tento jeho
výstup se dalo věcně velice špatně reagovat,“ myslí si mediální
analytik.

Zástupná kauza, která jen slouží Kalouskovi k vyřizování účtů

A protože se věcně nedalo celkem nic namítat, soustředili se Babišovi
kritici na operování slovem morálka. „Nu dobrá. Pan Babiš přiznal, že
se zachoval v kauze Čapí hnízdo nemorálně a omluvil se za to. Myslím si,
že tím jim sebral spoustu větru z plachet a oni se dlouhé desítky minut
utápěli v různých frázích a bylo to docela bizarní a tragikomické.
Myslím si, že pan Babiš vyhrál tu hru na celé čáře,“ hodnotí Petr
Žantovský s tím, že ho udivilo, že to takto nikdo v našich
mainstreamových médiích neviděl. Sám vnímá Čapí hnízdo jako zástupnou
kauzu, která slouží k vyřizování účtů mezi Miroslavem Kalouskem jako
bývalým a Andrejem Babišem jako stávajícím ministrem financí.

Rovněž to bere jako určité vymezování silových pozic mezi předsedou
sociální demokracie a předsedou hnutí ANO, protože preference ČSSD padají,
kdežto hnutí ANO rostou, což sociální demokracii jistě zneklidňuje. „Viděl
bych to v tomto kontextu, ačkoli to nechci bagatelizovat. Lhát se nemá,
stejně jako neměl lhát pan Hašek, když se ho ptala Daniela Drtinová v
České televizi, zda byl na tom slavném sezení u prezidenta den po volbách.
To byla úplně zbytečná lež. Vždyť pan Hašek jako tehdejší první
místopředseda ČSSD a předseda Asociace krajů měl přece právo navštívit
prezidenta, respektive dokonce měl povinnost vyslyšet prezidentovo pozvání,
je to hlava státu. Tak co je na tom špatně, že Hašek seděl s prezidentem?
Proto ta lež byla úplně zbytečná,“ připomíná mediální odborník.

Sbližování s prezidentem je terčem nesmyslné kritiky

Stejně tak se diví, co je špatné na tom, že Babišovy děti mají na sebe
napsané nějaké majetky. „Mám přítele podstatně méně movitého, ale
nejbohatšího člověka ve vsi, kde bydlím, který vydělal peníze velmi
poctivým způsobem. A protože stárne a jeho dcera už je dospělá, tak jí
koupil stáj s koňmi, s parkúrem a dalšími věcmi kolem toho, aby měla
vyžití, aby se profesionálně realizovala, protože ji koně vždy zajímali.
V tom je jasná paralela. Proč by se měl ten člověk stydět za to, že
vydělal peníze a koupil svým dětem nějaký majetek? To je naprosto v
pořádku, takže to byla úplně zbytečná lež. Takže se to dá celé takhle
jednoduše podat a všechny ty politické tance kolem toho jsou opravdu jen
politické tance,“ tvrdí Petr Žantovský.

Jen mainstreamová média to podle něj nafukují způsobem, který je
nevídaný. „Týž den bylo na toto téma v České televizi hned několik
diskusí. Například v Událostech, komentářích byli jako hosté Jaroslav
Kmenta, známý to investigativní novinář, a Michal Klíma, rektor
Metropolitní univerzity Praha. Kmentu nebudu komentovat, protože tam je
patrná osobní antipatie, ale zaujalo mě, co říkal pan rektor Klíma. Mimo
jiné prohlásil, že vidíme u Babiše sbližování s prezidentem. Tak si
kladu otázku: A co? To je špatně? Prezident je zločinec? Tak ho dejte k
soudu pro velezradu, odsuďte ho, zbavte ho při impeachmentu jeho funkce a pak
kolem něj tančete rituální tance, protože si to zaslouží, jestliže je
zločinec a něčeho zločinného se dopouští,“ nabádá mediální analytik.

Standardním stranám jde o to zbavit se stále sílícího politického
protivníka

Ale pakliže prezident není zločinec, tak co je na tom špatně, že dochází
ke sbližování místopředsedy vlády a první v přímé volbě zvolené
hlavy státu. „Takové podsouvání těch paranoidních, konspiračních,
strukturálních představ, že kdo se potká s prezidentem, je hned špinavec,
tak to mi přijde opravdu drastické a z úst akademického funkcionáře
dvojnásob. Kdyby to řekl pan Kmenta, tak to nechám být. Ale že to řekl pan
rektor, kterého si velmi vážím a domnívám se, že to je člověk nadaný
mnohem fundovanějšími úvahami než touto primitivní mediální zkratkou,
tak to mě tedy zaujalo. V negativním slova smyslu,“ podotýká Petr
Žantovský.

Je přesvědčen, že v té věci nejde o žádné Čapí hnízdo, dokonce ani o
těch padesát milionů, možná ani o tu Babišovu lež. „Myslím, že tam
jde o něco úplně jiného. Jde o to zbavit se poměrně rostoucího
politického protivníka, který roste navzdory tomu, že nic tak zásadně
politického nedělá. Všichni všem všechno slibují, ale preference jim
klesají, protože si lidé už za ta léta navykli, co mohou od těchto
standardních stran čekat. A vedle toho jim vyrostl konkurent, který nic moc
neslibuje, hlavně není vůbec konkrétní, říká, že bude líp, což je
fráze, která nic neznamená. Naopak se snaží z nás všech vytlouct víc a
víc peněz, protože je to v jeho logickém profesním zájmu jako ministra
financí. A přestože to jsou nepříjemné a nepopulární věci, tak jeho
hnutí ANO preference rostou,“ poukazuje mediální odborník.

Nebojí se Babišových peněz, ale bojí se Babišova úspěchu u lidí

To především musí standardní strany velmi zneklidňovat, a proto to
směřuje k jedinému, a to je Lex Babiš. „To znamená vyřadit úspěšné
– neříkám podnikatele – lidi z politiky. To je mnohem podstatnější,
protože oni se přece nebojí Babišových peněz, oni se bojí Babišova
úspěchu u lidí. To je mnohem víc, to je mnohem vyšší bonita, kterou si za
žádné peníze na světě nemůžete koupit,“ upozorňuje Petr Žantovský
na hlavní důvod, proč se v tažení proti Andreji Babišovi spojily
standardní strany bez ohledu na to, zda jsou v koalici či opozici. A v
souvislosti s voláním po odchodu šéfa hnutí ANO z vlády a nejraději i z
politiky ho zaujalo, když na mimořádné schůzi Poslanecké sněmovny
připomněl předseda ODS Petr Fiala kauzu bývalého ministra Pavla Drobila.

Někdejší ministr životního prostředí v Nečasově vládě rezignoval,
ačkoli se obvinění vůči němu nepotvrdila a soudy jej očistily. „Pan
Fiala říkal, že takhle by se měl zachovat každý, zavádí tedy presumpci
viny. Tak já bych oponoval. Domnívám se, že pan Drobil odstoupit neměl,
dokud se nedokázalo, že něco provedl. Protože když nezávislý soud ve
svobodné zemi řekne, že se člověk ničeho nedopustil, tak zbavit ho
kariéry, počestného jména a cti jenom proto, že si to přejí novináři a
političtí oponenti, je nemravnost. To je velice nespravedlivé a šílené.
Nechci srovnávat nikoho s nikým, konstatuji obecně, že presumpce viny je
zločinecká věc. Dovedeno do důsledku tohoto opatření by každý, kdo jde
do veřejného života, byl okamžitě odstřelitelný, protože si na něj
kdokoli může cokoli vymyslet a ačkoli se pak u soudu prokáže, že to je
lež, výmysl, pomluva či spekulace, tak bude zničen,“ poznamenává
mediální analytik.

Presumpce viny je jedna z největších blbostí v české politice

Dotyčný je pak zničen nejen politicky, ale i lidsky, protože média ho
připraví o slušné jméno a zbude po něm jenom pachuť ve smyslu „Aha, to
je ten, co musel rezignovat, protože …“ „Ale to ‚protože‘ už si
nikdo pamatovat nebude. Jenom budou všichni vědět, že Drobil musel
rezignovat. A to je svinstvo, s prominutím. To totiž znamená, že by všichni
slušní lidé museli odejít z politiky. A kdo by tam pak zbyl? No já nevím,
gauneři? Nebo se budou všichni navzájem udávat a budou všichni odstupovat?
Tak to nám potom mnoho lidí ve vládě ani v Parlamentu nezbyde. To nemyslím
konkrétně tuto vládu nebo tento Parlament, mluvím obecně. Čili jinými
slovy, presumpce viny je jedna z největších blbostí, co kdy prošly
českými médii a českou politikou. Chápu, proč se to tak děje, ale jsem
hluboce proti tomu, protože to je nejbrutálnější hlas proti lidské
svobodě a důstojnosti,“ míní Petr Žantovský.

K projevu Andreje Babiše v Poslanecké sněmovně se váže ještě jedna
zajímavost. „Jeho součástí byly výroky na adresu České televize,
jmenovitě pana redaktora Moravce a některých dalších. Já jsem se pak
docela pilně díval na další pořady České televize, které se toho
vystoupení týkaly, ale nezaznamenal jsem, že by se Česká televize k těmto
Babišovým výrokům či obviněním postavila. Myslím, že pokud má vedení
České televize a ti lidé, kteří byli jmenováni, kus cti v těle, tak měli
vystoupit a říci: ‚To přece není pravda, my jsme toto neudělali, my jsme
toto nedopustili., my se takto nechováme, jak říkal ten pán u řečnického
pultíku, a je potřeba napravit tu nepravdu.‘ Ale ona to možná nepravda
nebude, když se proti tomu nikdo z nich neohradil,“ uvažuje mediální
odborník.

Musíme udělat všechno pro to, aby tu migranti byli jako doma

Ke třetímu tématu ho inspirovala diskuse o migrantech, k níž byla do
čtvrtečních Událostí, komentářů pozvána Eva Čech Valentová,
projektová koordinátorka Sdružení pro integraci a migraci. „Zaujalo mě,
že pod jejím jménem byl dole na obrazovce takový ústřední titulek či
podtitulek k danému rozhovoru, a ten zněl: ‚Jak si neudělat z
přistěhovalců nepřátele?‘ To je věta vět. Tak to jsem si říkal, že
teď nám to konečně ukázali, takhle to tedy je, že my se musíme bát,
abychom z nich neudělali naše nepřátele. My se musíme přizpůsobit jim, my
musíme udělat všechno pro to, aby jim tady bylo hezky, aby si tu dělali,
všechno, co chtějí a co si zamanou,“ připomíná pro ParlamentníListy.cz
Petr Žantovský to, co naprosto jednoznačně vyplynulo z otázky ČT „Jak si
neudělat z přistěhovalců nepřátele?“

„Protože kdyby se jim náhodou stéblo přes cestu položilo, tak v tu
chvíli jsou naši nepřátelé. A my musíme udělat všechno pro to, aby se to
nestalo. To je obraz světa kolem nás v režii České televize, protože nikdo
jiný si ten titulek nevymýšlí než její osazenstvo. Tak přemýšlím,
jestli to je opravdu veřejnoprávní otázka a jestli Česká televize opět
mluví jménem veřejnoprávní služby a zákona o České televizi, že staví
tento zájem jedné skupiny a dokonce ještě osob, nikoli občanů, nad zájmy
všech ostatních občanů. To mi přijde velmi zvláštní a očekával bych,
že by se k tomu měla Česká televize nějakým způsobem postavit,
konkrétně tedy její generální ředitel. Protože těch věcí už je hodně,
je to každý den a řekl bych, že to opravdu není vhodné,“ myslí si
mediální analytik.

Postava Jana Rumla v čele neziskovky pro migraci snad už ani nepřekvapí

Když už si veřejnoprávní televize pozvala do svého vysílání zástupkyni
Sdružení pro integraci a migraci, tak není na škodu věci se podívat, co je
toto sdružení zač. „V jeho čele stojí – a kdo jiný – Jan Ruml,
předseda správní rady Sdružení pro integraci a migraci. Když se podíváme
na závěrečnou zprávu za rok 2014, tak zjistíme, že tohle sdružení má
příjmy z veřejných zdrojů něco přes osm milionů. Veřejné zdroje jsou
evropské fondy, hlavní město Praha, Ministerstvo práce a sociálních věcí,
Ministerstvo vnitra, Visegrádský fond, Norské fondy a tak dále. Vesměs
kromě Sorosovy nadace jsou to veřejné zdroje. A z těch veřejných zdrojů
dostává sdružení kolem osmi milionů,“ začíná Petr Žantovský pohled
na chod tohoto sdružení.

Když se ovšem podíváme na kolonku výdajů, tak zjistíme, že z těch osmi
milionů jich celých šest a čtvrt milionu jde na osobní náklady, na mzdy
plus sociální a zdravotní pojištění. „Tedy více než šest milionů z
osmi oni utratí za své bytí v tom sdružení, což je úžasné. To je
báječný byznys, tomu se říká nezisková organizace. Nevytváří žádný
zisk, ale naprostá většina příjmů z veřejných prostředků jde na ty, co
tam pracují. Další významnou položkou jsou tzv. ostatní služby, není tam
definováno, co to je. Ale můžeme si třeba představit, že jsou to
honoráře za brožury a podobné záležitosti, čili zase to může být
nějakou formou přesunuto do nějakých správných kapes. To ale nemůžeme
tvrdit, protože to nám závěrečná zpráva nerozšifrovává,“ lituje
mediální odborník.

Peníze z veřejných zdrojů dávejme rovnou na konkrétní projekty

Položil si proto logickou otázku, co by se za těch osm milionů dalo udělat
pro migranty a uprchlíky. „Myslím, že by se za ně dal slušně opravit
jeden menší špitál v rozbombardované Sýrii. Tak dávám takový veřejný
návrh, zrušme tyhle neziskovky, je jich víc než dvacet, ročně přes ně
dohromady protéká miliarda, když se to nasčítá i s Člověkem v tísni, a
dávejme tyto stejné peníze z veřejných zdrojů na konkrétní projekty v
konkrétních místech. V těch místech, která jsou postižená válkou a
genocidou. To je to jediné, co bychom mohli udělat a pak bychom jako Česká
republika mohli žádat o Nobelovu cenu za mír,“ vyzývá Petr Žantovský k
tomu, aby se veřejnými prostředky určenými na pomoc migrantům nemrhalo na
platy lidí v neziskových organizacích.

Inspiraci pro blbou větu týdne našel ve čtvrtečních Lidových novinách v
glose režiséra Břetislava Rychlíka, který píše o poslanci ČSSD a
bývalém ministru kultury Vítězslavu Jandákovi, že „v roce 2010 po mých
nevinných satirických textech o české politice vyjádřil novoroční
přání vyzývající k fyzické likvidaci. naší rodiny: Přál bych si, aby
ubylo Rychlíků, aby nám nekazili život.“ „To, že pan Rychlík nadává
panu poslanci Jandákovi, mě celkem nepřekvapuje, protože ti dva se moc
nemusí. Ale bůhvíproč to komentuje šest let poté,“ pozastavuje se
mediální analytik.

Po premiérovi je další potrefenou husou prostou humoru režisér

Jen mu to ale připomnělo nedávnou kauzu s kalašnikovem. „Někdo řekne
nějaký bonmot, který možná nemusí být vždy úplně vtipný, nebo nemusí
být úplně každému po chuti, ale je to pořád jenom žertík. A potrefená
husa se ozve. V jednom případě pan premiér, ve druhém pan režisér
Rychlík začali zcela prosti humoru operovat tou větou, jako že se jedná o
skutečnou výzvu ke zločineckému chování nebo kriminálnímu činu. Tak to
mi přijde, že to je z dalších katastrof naší současnosti, že ztrácíme
smysl pro humor. Čím více máme politické korektnosti, tím méně máme
smyslu pro humor. A to je velmi špatně,“ uzavírá své ohlédnutí za
mediálními zajímavostmi tohoto týdne Petr Žantovský.

Choices:
- rozhořčení
- soucit
- jiná
- missing
- strach
- nenávist


Question:
Takové trošku nekorektní srovnání: Fidel Castro a Augusto Pinochet

Ostře se opřel do politických špiček EU bloger Lubomír Stejskal. A to za
to, jakými slovy se vyslovily na adresu Fidela Castra. Zároveň se pustil do
srovnání Fidela Castra a Augusto Pinocheta.

Stejskal souhlasí s názorem pravděpodobného budoucího prezidenta USA
Donalda Trumpa, který uvedl, že Castro byl brutální diktátor.

„Byli za Pichoneta vězněni, mučeni a vražděni jeho oponenti? Ano. Byli za
Fidela vězněni, mučeni a vražděni oponenti revoluce? Ano. Kde je tedy
rozdíl? Ptám se fanatických odpůrců chilského generála a stejně
fanatických přívrženců kubánského comandanteho. Nebo platí, že co je
dovoleno comandantemu, není dovoleno Pinochetovi?“ ptá se Stejskal.

Celý text je ZDE.

Pokládá si otázku, čím se Castro liší od Pinocheta. „Generálova éra
přivedla Chile zpět k demokracii a ekonomické prosperitě, Fidelova Kubu
nikoli. Zásadní rozdíl. Pinochet byl autokrat – v zájmu záchrany země
před komunistickou totalitou (možná castrovského typu). Chile nebyla za jeho
vlády totalitní zemí, Kuba pod jařmem Castra & spol. ano,“ podotýká
bloger.

A ptá se, proč tuto pravdu nenalézáme v reakcích mnohých představitelů
západních demokracií. „Proč mají potřebu vše politicky korektně ‚okecat‘?
Proč je to zase Trump, kdo říká jasná slova? Fráze o ‚historické
osobnosti‘ (Juncker), o tom, že ‚pro mnohé byl hrdinou‘ (Mogheriniová),
jsou vskutku o ničem. Historickou osobností byl i Hitler. I on byl pro mnohé
(zejména Němce) hrdinou. Začínám chápat, proč byla Británie, jmenovitě
expremiér David Cameron, tak ostře proti tomu, aby byl Juncker ustanoven do
své nynější funkce,“ píše dále Stejskal.

Choices:
- rozhořčení
- soucit
- jiná
- missing
- strach
- nenávist


Question:
Aktivity Trumpova týmu se jen málo liší od kurzu Obamy, prohlásil Lavrov

Taktika týmu amerického prezidenta Donalda Trumpa se jen málo liší od kurzu
administrativy exprezidenta Baracka Obamy, prohlásil ruský ministr zahraničí
Sergej Lavrov.

Podle jeho názoru mají mnohé konkrétní aktivity nynější americké vlády
setrvační povahu.

„Víc než to, Washington podniká na podnět protiruské lobby stále další
nepřátelské kroky v různých sférách," řekl ministr v interview pro
italský list Libero.

Podle Lavrova byl kvůli této protiruské hysterii přijat zákon O čelení
nepřátelům Ameriky prostřednictvím sankcí.

„Bezprecedentním útokem bylo zavření americkou vládou ruského
generálního konzulátu v San Francisku a zabavení pěti diplomatických
objektů, jež jsou státním majetkem RF," řekl na závěr Sergej Lavrov.

Choices:
- rozhořčení
- soucit
- jiná
- missing
- strach
- nenávist